ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
18

Mot denna bakgrund beslutade Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa att vilandeförklara målen och ställa följande frågor, som har samma lydelse i målen C‑352/14 och C‑353/14, till domstolen. ”Inom ramen för det bestridande en arbetstagare vid Bankia … har gjort av den omständigheten att han omfattas av en kollektiv uppsägning till följd av en överenskommelse som omfattas av beslutet [om rekonstruktion av BFA-gruppen]: 1) Strider artikel 56 i lagen om arbetstagare …, femte övergångsbestämmelsen lag 3/2012 … och artiklarna 123 och 124.13 lag 36/2011 av den 10 oktober 2011 om arbetsrättsliga förfaranden (Ley 36/2011 reguladora de la Jurisdicción Social) (som underförstått hänvisar till de föregående bestämmelserna) mot artiklarna 107 och 108 FEUF, genom att de beloppsmässigt höjer de ersättningar som godkänts i beslutet [om rekonstruktion av BFA-gruppen]? 2) Strider en tolkning av nämnda bestämmelser, vilken innebär att domstolen för det fall uppsägningen förklaras vara rättsenlig får ändra ersättningen till det i nationell rätt föreskrivna minimibeloppet, mot anförd unionsrätt och mot beslutet [om konstruktion av BFA-gruppen]? 3) Strider en tolkning av nämnda bestämmelser, vilken innebär att domstolen får ändra ersättningen för det fall uppsägningen förklaras vara rättsstridig till de belopp som slogs fast i den överenskommelse som nåddes under samrådsperioden under förutsättning att dessa belopp är högre än det i lag föreskrivna minimibeloppet men lägre än det i lag föreskrivna maximibeloppet, mot anförd unionsrätt och mot beslutet [om rekonstruktion av BFA-gruppen]?”
39

Domstolen konstaterar härvid att under restiden mellan bostaden och kunderna har arbetstagare som befinner sig i en situation såsom den som är aktuell i det nationella målet en viss frihet som de inte har under den tid då de utför arbete hos en kund, under förutsättning att de kommer till den anvisade kunden på det klockslag som arbetsgivaren har överenskommit. Det framgår dock av handlingarna i målet att denna frihet förelåg redan innan de regionala kontoren stängdes då restiden räknades som arbetstid från och med ankomsten till de regionala kontoren. Det enda som ändrats är den plats från vilken resan till kunderna utgår. En sådan förändring ändrar emellertid inte den rättsliga beskaffenheten av arbetstagarnas skyldighet att följa arbetsgivarens instruktioner. Under resorna omfattas arbetstagarna av arbetsgivarens instruktioner som kan ändra den ordning i vilken kunderna ska besökas eller ställa in respektive lägga till ett kundbesök. Domstolen finner under alla omständigheter att under den nödvändiga restiden – vilken för det mesta inte kan avkortas – har dessa arbetstagare ingen möjlighet att fritt förfoga över sin tid och ägna sig åt sina egna intressen. De står således till arbetsgivarens förfogande.
3

Skälen 1–3, 5, 6 och 13 i förordning nr 1889/2005 har följande lydelse: ”(1) En av gemenskapens uppgifter är att främja harmonisk, väl avvägd och hållbar utveckling av ekonomiska verksamheter i hela gemenskapen genom att inrätta en gemensam marknad och en ekonomisk och monetär union. Den inre marknaden omfattar därför ett område utan inre gränser, i vilket fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs. (2) Att vinning av olaglig verksamhet förs in i det finansiella systemet och investeras efter att ha varit föremål för tvätt är till skada för en sund och hållbar ekonomisk utveckling. Genom rådets direktiv 91/308/EEG av den 10 juni 1991 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar [EGT L 166, s. 77; svensk specialutgåva, område 10, volym 1, s. 68] har därför en gemenskapsmekanism införts för att förebygga penningtvätt genom övervakning av transaktioner som utförs genom kredit- och finansinstitut och vissa typer av yrken. Eftersom det finns risk för att tillämpningen av denna mekanism kommer att leda till ökad förflyttning av kontanta medel i olagliga syften, bör direktiv [91/308] kompletteras med ett kontrollsystem för kontanta medel som förs in i eller ut ur gemenskapen. (3) Sådana kontrollsystem tillämpas för närvarande av endast ett fåtal medlemsstater, i enlighet med nationell lagstiftning. Olikheterna i lagstiftningen är till skada för en väl fungerande inre marknad. De grundläggande inslagen bör därför harmonieras på gemenskapsnivå för att garantera en likvärdig kontrollnivå när det gäller förflyttningar av kontanta medel över gemenskapens gränser. En sådan harmonisering bör dock inte påverka möjligheten för medlemsstaterna att i enlighet med de befintliga bestämmelserna i fördraget tillämpa nationella kontroller av förflyttningar av kontanta medel inom gemenskapen. … (5) Därför bör kontanta medel som medförs av fysiska personer som reser in i eller ut ur gemenskapen omfattas av principen om anmälningsplikt. Denna princip skulle göra det möjligt för tullmyndigheterna att samla information om sådana förflyttningar av kontanta medel och vid behov överföra denna information till andra myndigheter. … (6) Med hänsyn till att anmälningsplikten har ett förebyggande och avskräckande syfte, bör den fullgöras vid inresa till eller utresa från gemenskapen. För att myndigheternas åtgärder skall inriktas på betydande förflyttningar av kontanta medel, bör dock endast förflyttningar motsvarande ett belopp av minst 10000 EUR omfattas av anmälningsplikten. Dessutom bör det anges att anmälningsplikten åligger den fysiska person som medför de kontanta medlen, oavsett om denne är ägare till dem. … (13) De behöriga myndigheternas befogenheter bör kompletteras med skyldighet för medlemsstaterna att fastställa sanktioner. Det finns dock endast anledning att föreskriva sanktioner för utebliven anmälan i enlighet med denna förordning.”
28

Det följer av beslutet om hänskjutande att det i det nationella målet är fråga om fastställande i mervärdesskattehänseende av platsen för de underleveranser som SMK kft har tillhandahållit i Ungern på uppdrag av SMK UK Ltd och för dess räkning. SMK UK Ltd är etablerat i Förenade kungariket och äger de varor som de aktuella tjänsterna avser. Vidare framgår det av uppgifter som lämnats till domstolen att tillhandahållandet av tjänsterna i fråga avser SMK kft:s montering av fjärrkontroller, som tillhör SMK UK Ltd. Efter monteringen förvarades de färdiga varorna i Ungern. SMK UK Ltd sålde sedan varorna till SMK Europe, som i sin tur sålde dem vidare till köpare i antingen en annan medlemsstat eller i tredjeland. Det är således först efter försäljningen av de färdiga varorna som de transporterats eller försänts ut ur Ungern.
14

Lånet skulle återbetalas senast den 30 juni 2028 genom 360 månatliga avbetalningar. Om låntagarna underlät att fullgöra sin betalningsskyldighet hade Banco Bilbao rätt att säga upp lånet till förtida betalning. I villkor 6 bis i låneavtalet fastställdes dröjsmålsräntan till 19 procent per år, medan den lagstadgade räntan i Spanien under den tidsperiod som det nationella målet avser var 4 procent per år.
När det gäller fördelningen av rollerna mellan den som ansökt om ogiltighetsförklaring, Europeiska unionens immaterialrättsmyndighets behöriga instanser och tribunalen, föreskrivs det i regel 37 i förordning nr 2868/95 om genomförande av förordning nr 40/94 om gemenskapsvarumärken att det åligger sökanden att lämna information som visar att sökanden under tillämplig nationell lag är berättigad att åberopa en äldre rättighet som är skyddad enligt nationell rätt. Enligt denna regel krävs det, för att användningen av ett EU-varumärke ska kunna förbjudas med stöd av en äldre rättighet, att sökanden till EUIPO ger in information som visar att sökanden uppfyller de villkor i den åberopade nationella lagstiftningen som måste vara uppfyllda. Sökanden ska dessutom till EUIPO ge in information som visar innehållet i den nationella lagstiftningen.

Vad närmare gäller immaterialrättsmyndighetens skyldigheter, har domstolen, för det andra, funnit att det, om det ges in en ansökan om att ett EU-varumärke ska förklaras vara ogiltigt på grund av en äldre rättighet som är skyddad enligt en nationell rättsregel, i första hand ankommer på de behöriga enheterna vid EUIPO att bedöma rättsverkan och räckvidden av den information som sökanden gett in för att styrka innehållet i den åberopade nationella rättsregeln. Eftersom det beslut som fattas av de behöriga enheterna vid EUIPO kan leda till att innehavaren av varumärket fråntas en rättighet som den redan tillerkänts, innebär ett sådant besluts räckvidd med nödvändighet att den enhet som antar beslutet måste ha en vidare funktion än att bara godta den nationella rätten såsom den beskrivits av den som ansökt om ogiltighetsförklaring.

För det tredje är tribunalen, enligt artikel 65.1 och 65.2 i förordning nr 207/2009 om EU-varumärken, behörig att göra en fullständig lagenlighetsprövning av EUIPO:s bedömning av den information som sökanden gett in för att styrka innehållet i den nationella lagstiftning som åberopats till skydd för sökandens äldre rättighet.

I den mån som tillämpningen av nationell rätt, i den aktuella processuella kontexten, kan medföra att innehavaren av ett EU-varumärke fråntas sin rättighet, är det dessutom av vikt att tribunalen, trots eventuella brister i de handlingar som förebringats för att styrka innehållet i tillämplig nationell rätt, rent faktiskt kan företa en effektiv domstolsprövning. Tribunalen ska med andra ord ges rätt att pröva innehållet i, tillämpningsvillkoren för och räckvidden hos de rättsregler som den som ansökt om ogiltighetsförklaring har åberopat, och detta inte endast med beaktande av de handlingar som förebringats. Den domstolsprövning som görs av tribunalen ska följaktligen uppfylla de krav som följer av principen om ett effektivt domstolsskydd.

(se punkterna 35–38)
—

Huawei Technologies Co. Ltd, genom C. Harmsen, S. Barthelmess och J. Witting, Rechtsanwälte, D. Geradin, avocat, och M. Dolmans, advocaat,
(74)

Den sammanlagda importvolymen från Kina minskade med 3 % under skadeundersökningsperioden och uppgick till 66 miljoner m2 under undersökningsperioden. Minskningstrenden som sådan är i linje med den minskade förbrukningen, men den är mycket mindre markant och inträffade mellan 2007 och 2009. Mellan 2009 och undersökningsperioden ökade importvolymerna från Kina med 6 %. En analys för hela skadeundersökningsperioden visar att marknadsandelen för kinesisk import i själva verket ökade med 35 %, från 4,8 % 2007 till 6,5 % under undersökningsperioden.
43

Kommissionen har även hänvisat till en rapport från Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar, vilket inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 851/2004 av den 21 april 2004 (EUT L 142, s. 1). Enligt rapporten ”Men who have sex with men (MSM), Monitoring implementation of the Dublin Declaration on Partnership to Fight HIV/AIDS in Europe and Central Asia: 2012 progress”, som publicerades i oktober 2013, har Frankrike den högsta förekomsten av HIV inom gruppen män som har sexuellt umgänge med andra män bland samtliga stater som ingått i studien.
18

Enligt artikel 2 i tredje direktivet ska medlemsstaterna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att all obligatorisk trafikförsäkring på grundval av en enda premie och för hela avtalstiden ska omfatta hela unionens territorium, även under perioder när fordonet befinner sig i andra medlemsstater under avtalstiden. Medlemsstaterna ska dessutom enligt den artikeln vidta de åtgärder som är nödvändiga för att den obligatoriska trafikförsäkringen på grundval av denna enda premie tillförsäkrar det skydd som krävs i varje medlemsstat enligt dess lagstiftning, eller det skydd som krävs enligt lagstiftningen i den medlemsstat där fordonet är normalt hemmahörande, om detta är högre.
14

AKT väckte talan vid Arbetsdomstolen och yrkade att Oljeprodukt rf och SAF skulle åläggas att erlägga böter enligt 7 § i lagen om kollektivavtal, eftersom de hade åsidosatt 29 § 1 p i det tillämpliga kollektivavtalet. AKT gjorde gällande att SAF sedan år 2008 varaktigt och utan uppehåll har använt arbetstagare från bemanningsföretag för att utföra arbetsuppgifter som är identiska med dem som utförs av företagets egna anställda, vilket utgör osund inhyrning av arbetskraft från bemanningsföretag enligt sistnämnda bestämmelse. Arbetstagarna som hyrts in från bemanningsföretag arbetade nämligen inom ramen för företagets sedvanliga verksamhet tillsammans med företagets egna anställda och under samma ledning, utan att förfoga över några särskilda yrkeskunskaper. Dessutom motsvarade det arbete som utförts av dessa arbetstagare som hyrts in från bemanningsföretag ett betydande antal arbetsår per arbetstagare.
b)

Om fråga 1 a besvaras nekande, Ska APAAN anses vara (ett) ’stoffen …, die zodanig zijn vermengd dat genoemde stoffen niet gemakkelijk of met economisch rendabele middelen kunnen worden gebruikt of geëxtraheerd’, eller ett ’substance that is compounded in such a way that it cannot be easily used or extracted by readily applicable or economically viable means’, eller ’une autre préparation contenant un au plus de substances classifiées qui sont composées de maniere telle que ces substances ne peuvent pas être facilement utilisées, ni extraites par des moyens aisés à mettre en oeuvre ou économiquement viables’? Av polisens uppgifter i bilaga 3 framgår att det är fråga om en relativt okomplicerad eller till och med enkel bearbetningsprocess.
3

Artikel 96 i anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna, vilka infördes genom rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 av den 29 februari 1968 om fastställande av tjänsteföreskrifter för tjänstemännen i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkor för övriga anställda i dessa gemenskaper samt om införande av särskilda tillfälliga åtgärder beträffande kommissionens tjänstemän (EGT L 56, s. 1; svensk specialutgåva, område 1, volym 1, s. 39), i dess lydelse enligt rådets förordning (EG, Euratom) nr 723/2004 av den 22 mars 2004 (EUT L 124, s. 1) (nedan kallade anställningsvillkoren), har följande lydelse: ”1. En tidigare kontraktsanställd som är utan anställning efter att ha lämnat sin tjänst vid en gemenskapsinstitution och som a) inte uppbär avgångspension eller invaliditetsersättning från gemenskaperna, b) inte har lämnat tjänsten till följd av egen uppsägning eller på grund av uppsägning av kontraktet av disciplinära skäl, c) har fullgjort tjänstgöring under minst sex månader, samt d) är bosatt i en medlemsstat, skall vara berättigad till en månatlig arbetslöshetsersättning på nedanstående villkor. Om han har rätt till arbetslöshetsersättning enligt ett nationellt system, skall han uppge detta till den institution där han tjänstgjort, som omedelbart skall informera kommissionen. I sådana fall skall denna ersättning dras från den ersättning som betalas ut enligt punkt 3. 2. För att vara berättigad till arbetslöshetsersättning skall den tidigare kontraktsanställde a) på egen begäran vara registrerad som arbetssökande vid arbetsförmedlingen i den medlemsstat där han är bosatt, b) uppfylla de förpliktelser som föreskrivs i den medlemsstatens lagstiftning för personer som uppbär arbetslöshetsersättning enligt denna, c) varje månad till den institution där han tjänstgjort skicka in ett intyg som utfärdats av den behöriga nationella myndigheten och som anger huruvida han uppfyllt de förpliktelser och villkor som avses i a och b. Vid sjukdom, olycksfall, moderskap, invaliditet eller förhållanden som bedöms som likvärdiga eller i fall då den nationella behöriga myndigheten har beviljat dispens från dessa förpliktelser kan ersättningen beviljas eller fortsätta att betalas ut av gemenskapen, även då de nationella förpliktelser som avses i b inte är uppfyllda. ... 7. Kontraktsanställda skall bidra med en tredjedel av kostnaderna för finansieringen av systemet för arbetslöshetsförsäkring. .... ... 9. De behöriga nationella myndigheterna på sysselsättnings- och arbetslöshetsområdet skall inom ramen för sin nationella lagstiftning samarbeta med kommissionen på ett effektivt sätt för att säkerställa att denna artikel tillämpas korrekt. ...”
2

Begäran har framställts i ett mål mellan å ena sidan Sean Ambrose McCarthy, Helena Patricia McCarthy Rodriguez och deras barn Natasha Caley McCarthy Rodriguez samt å andra sidan Secretary of State for the Home Department (nedan kallat Secretary of State) angående ett beslut att inte bevilja Helena Patricia McCarthy Rodriguez rätt att resa in i Förenade kungariket utan visering.
2

Begäran har framställts i ett mål mellan Croce Amica One Italia Srl (nedan kallat Croce Amica One) och Azienda Regionale Emergenza Urgenza (regional enhet för brådskande nödsituationer, nedan kallad AREU). Målet rör rättsenligheten av nämnda organs beslut i egenskap av upphandlande myndighet att inte slutligt tilldela Croce Amica One det kontrakt som företaget tidigare provisoriskt tilldelats och att återkalla anbudsförfarandet.
19

ClientEarth ansökte om att High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court), skulle förelägga Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs, att revidera dessa planer så att det angavs på vilka villkor de gränsvärden som fastställts för kvävedioxid ska uppfyllas så snart som möjligt och senast den 1 januari 2015, i enlighet med artikel 22 i direktiv 2008/50.
2

Begäran har framställts i ett mål mellan å ena sidan Hauck GmbH & Co. KG (nedan kallat Hauck), som är ett bolag bildat enligt tysk rätt, och å andra sidan Stokke A/S, Stokke Nederland BV, Peter Opsvik och Peter Opsvik A/S (nedan tillsammans kallade Stokke-bolagen). Målet rör en ansökan om ogiltigförklaring av Beneluxvarumärket för ett tecken som utgörs av formen på en barnstol som säljs av Stokke-bolagen.
13

B. har erhållit arbetslöshetsersättning i Frankrike och hennes make är yrkeverksam där. Hela familjen är sjukförsäkrad i Frankrike. Under perioden mellan den 9 februari och den 30 maj 2009 var B. mammaledig och erhöll därför föräldrapenning under mammaledighet i Frankrike. Under perioden mellan den 1 juni och den 30 november 2009 erhöll B. i samma medlemsstat den kompletterande inkomstbaserade familjeförmånen ”prestation d’accueil du jeune enfant”, eller ”PAJE” (bidrag vid barns födelse eller vid adoption). När denna ersättning inte längre utgick ansökte B. i Tjeckien om att beviljas en familjeförmån.
28

Domstolen har erinrat om att syftet med avdragssystemet är att den mervärdesskatt som näringsidkaren ska betala eller har betalat inom ramen för sin ekonomiska verksamhet inte till någon del ska belasta näringsidkaren själv. Det gemensamma systemet för mervärdesskatt ska följaktligen garantera en fullständig neutralitet beträffande skattebördan för all ekonomisk verksamhet, oavsett syfte och resultat, under förutsättning att verksamheten i princip är mervärdesskattepliktig i sig (dom Royal Bank of Scotland, EU:C:2008:750, punkt 15).
11

I artikel 145 i den allmänna tabellen för stämpelskatt (Tabela Geral do Imposto de Selo, nedan kallad TGIS), som godkänts genom lagdekret nr 21196 av den 28 november 1932, föreskrevs följande lydelse som gällde den 1 juli 1984: ”Förstärkning eller ökning av ett bolags kapital, på tillskottsbeloppet utgår för: a) civilrättsliga bolag – 5 per tusendel (stämpelskatt); b) kapitalbolag ... – 2 per tusendel (stämpelskatt); c) andra bolag – 7 per tusendel (stämpelskatt). 1. Beträffande bolag som avses i a och c ovan ska stämpelskatt enligt artikel 93 läggas till. 2. När förstärkningen eller ökningen sker kontant är den undantagen från skatt.”
9

I komplettande anmärkning 1 till kapitel 30 föreskrivs följande: ”Nr 3004 omfattar även örtmediciner och preparat baserade på följande verksamma ämnen: vitaminer, mineraler, essentiella aminosyror eller fettsyror, i förpackningar för försäljning i detaljhandeln. Dessa produkter klassificeras enligt nr 3004 om det av etiketten, förpackningen eller den medföljande bruksanvisningen framgår: a) för vilka specifika sjukdomar, åkommor eller symptom produkten är avsedd att användas, b) koncentrationen av de verksamma ämnen som ingår i produkten, c) doseringsföreskrift, och d) administrationssätt. Detta nummer omfattar även homeopatika som uppfyller kriterierna enligt de ovannämnda punkterna a), c) och d). Vad gäller preparat baserade på vitaminer, mineraler, essentiella aminosyror eller fettsyror ska halten av ett av dessa ämnen per rekommenderad daglig dos enligt etiketten vara betydligt högre än det rekommenderade dagliga intag som erfordras för att vidmakthålla hälsa eller välbefinnande.”
63

Det är visserligen riktigt att man under lagstiftningsförfarandet avseende rambeslutet valde en annan formulering, nämligen ”[bör] det slutgiltiga beslutet om verkställandet av den europeiska arresteringsordern fattas” (som nu återfinns i artikel 17 i rambeslutet), än den som fanns med i förslaget till rådets rambeslut om en europeisk arresteringsorder och om överlämnande mellan medlemsstaterna (KOM(2001) 522 slutlig), vilket offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning den 27 november 2001 (EGT C 332 E, s. 305) (nedan kallat förslaget till rambeslut), nämligen ”[skall] ett avgörande [om verkställandet av den europeiska arresteringsordern] fällas”. Det är icke desto mindre så att man under nämnda förfarande också lade till adjektivet ”slutgiltig” före ordet ”beslut” och att den enda tidsfrist på 90 dagar som föreskrevs i förslaget till rambeslut ersattes av de olika kortare tidsfrister som angetts i punkterna 60 och 61 i förevarande dom.
I samband med fastställandet av böter för överträdelse av unionens konkurrensrätt ska punkt 23 b sista stycket i meddelandet om immunitet mot böter och nedsättning av böter i kartellärenden (nedan kallat 2002 års meddelande om samarbete) ska nämligen tolkas så, att bevismaterial som lämnas av ett företag inom ramen för en ansökan i enlighet med detta meddelande kan anses utgöra bevismaterial rörande för kommissionen tidigare okända sakförhållanden endast för det fall att det objektivt sett företer ett betydande mervärde jämfört med bevisning som kommissionen redan samlat in. Denna tolkning följer av den allmänna systematiken i 2002 års meddelande om samarbete. Det följer nämligen av punkterna 7, 21 och 23 a i detta meddelande att en nedsättning i enlighet med nämnda meddelande av de böter som kommissionen ålägger endast kan beviljas under förutsättning att de företag som önskar komma i åtnjutande av en sådan nedsättning förser kommissionen med bevismaterial som har ett betydande mervärde jämfört med bevisning som kommissionen redan samlat in. Detsamma gäller beträffande partiell immunitet enligt punkt 23 b sista stycket i det aktuella meddelandet. Det förhållandet att kommissionen förfogar över ett bevismaterial, såvitt avser tillämpningen av sistnämnda bestämmelse, ska vidare anses likställt med kännedom om dess innehåll, oberoende av huruvida bevismaterialet faktiskt har undersökts och bedömts av kommissionen.

(se punkterna 70–72)
Enligt artikel 48.2 i tribunalens rättegångsregler får nya grunder inte åberopas under rättegången, såvida de inte föranleds av rättsliga eller faktiska omständigheter som framkommit först under förfarandet.

Vad gäller en talan som väckts av ägare eller delägare till snörpvadsfartyg som seglar under fransk flagg mot förordning nr 530/2008 om fastställande av nödåtgärder med hänsyn till snörpvadsfartyg som fiskar efter blåfenad tonfisk i Atlanten öster om longitud 45° V och i Medelhavet är det inte en ny rättslig omständighet som medger att en ny grund anfört att domstolen under förfarandet meddelar en dom som enbart innebar en ogiltigförklaring av den förordningen i den mån snörpvadsfartyg som seglar under spansk flagg medges en extra veckas fiske, medan dagen för förbudet för övriga snörpvadsfartyg upprätthålls. Eftersom fiskeförbudet för snörpvadsfartyg som seglar under grekisk, fransk, italiensk, cypriotisk eller maltesisk flagg fortfarande gäller, bekräftar den domen endast ett rättsläge som sökandena kände till när de väckte talan.

(se punkterna 55 och 58–60)