Mål C‑448/15

Belgische Staat

mot

Wereldhave Belgium Comm. VA m.fl.

(begäran om förhandsavgörande från hof van beroep te Brussel)

”Begäran om förhandsavgörande – Moderbolag och dotterbolag hemmahörande i olika medlemsstater – Gemensamt beskattningssystem – Bolagsskatt – Direktiv 90/435/EEG – Tillämpningsområde – Artikel 2 c – Bolag som är skattskyldigt, utan valmöjlighet eller rätt till skattebefrielse – Tillämpning av en nollskattesats”

Sammanfattning – Domstolens dom (femte avdelningen) av den 8 mars 2017

Tillnärmning av lagstiftning – Gemensamt beskattningssystem för moderbolag och dotterbolag hemmahörande i olika medlemsstater – Direktiv 90/435 – Vinstutdelning från ett dotterbolag till moderbolaget är befriad från källskatt i dotterbolagets medlemsstat – En förskottsskatt tas ut på utdelning som dotterbolaget lämnar till ett företag för kollektiva investeringar, som är hemmahörande i en annan medlemsstat och omfattas av en nollskattesats under vissa förutsättningar – Tillåtet – Villkor – Företag för kollektiva investeringar som inte har ställning som bolag i en medlemsstat

(Rådets direktiv 93/435, artiklarna 2 c och 5.1)

Rådets direktiv 90/435/EEG av den 23 juli 1990 om ett gemensamt beskattningssystem för moderbolag och dotterbolag hemmahörande i olika medlemsstater ska tolkas på så sätt att artikel 5.1 i direktivet inte utgör hinder för en lagstiftning i en medlemsstat enligt vilken en förskottsskatt tas ut på utdelning som ett dotterbolag hemmahörande i den medlemsstaten lämnar till ett skattemässigt företag för kollektiva investeringar, som är hemmahörande i en annan medlemsstat och omfattas av en nollskattesats i bolagsskattehänseende under förutsättning att det delar ut hela vinsten till aktieägarna, eftersom ett sådant företag inte utgör ett ”bolag i en medlemsstat” i den mening som avses i det direktivet.

I det avseendet kan det konstateras att det i artikel 2 c i direktiv 90/435 anges ett positivt kvalifikationsvillkor, nämligen att det berörda bolaget är skyldigt att betala den aktuella skatten, och ett negativt kvalifikationsvillkor, nämligen att bolaget inte har rätt till befrielse från skatten och inte har någon valmöjlighet. Uppställandet av dessa två villkor, varav det ena är positivt och det andra är negativt, ger anledning att anse att artikel 2 c i direktivet inte endast innebär ett krav på att det berörda bolaget ska omfattas av tillämpningsområdet för den aktuella skatten, utan att bestämmelsen även syftar till att utesluta situationer där det berörda bolaget, trots att det är skattskyldigt för den aktuella skatten, rent faktiskt inte är skyldigt att betala den. Även om ett bolag som är skattskyldigt för en skatt till en nollskattesats under förutsättning att det delar ut hela vinsten till aktieägarna formellt sett inte befrias från skatten, befinner det sig i praktiken i samma situation som den som artikel 2 c i direktiv 90/435 syftar till att utesluta, nämligen en situation där bolaget inte är skyldigt att betala skatten. Att i en nationell lagstiftning ha en bestämmelse enligt vilken en viss kategori bolag under vissa förutsättningar kan få rätt att bli beskattade enligt en nollskattesats är nämligen samma sak som att befria dessa bolag från skattskyldighet för den aktuella skatten, såsom generaladvokaten anfört i punkterna 43 och 44 i sitt förslag till avgörande (se även dom av den 20 maj 2008, Orange European Smallcap Fund,C‑194/06, EU:C:2008:289, punkterna 33 och 34)

(se punkterna 31–34 och 43 samt domslutet)