ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
120

I förevarande fall följer det av flera omständigheter att den skatteförmån som infördes genom artiklarna 1.1 d och 11 i DL 269/2003 är selektiv. Rätten till sänkt inkomstskatt under de tre åren efter det räkenskapsår då noteringen gjordes, liksom rätten till avdrag på den beskattningsbara inkomsten med ett belopp motsvarande kostnaderna för noteringen, tillkommer endast bolag som nyligen har noterats på en reglerad börs. Dessa bolag, nämligen bolag med ett aktieinnehav som nyligen har noterats, ska noteras på en offentlig börs på en reglerad marknad under perioden mellan den 2 oktober 2003, den dag då DL 269/2003 trädde i kraft, och den , den tidsgräns som har ställts för den första noteringen i enlighet med artikel 11 i DL 269/2003. Den berörda stödordningen gynnar endast de företag som genomför de aktuella transaktionerna (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovan i punkt 69 nämnda målet av den , Italien mot kommissionen, punkt 97) under den korta period på femton månader som stödordningen är tillämplig (se, för ett liknande resonemang och analogt, förstainstansrättens dom av den i de förenade målen T-92/00 och T-103/00, Diputación Foral de Álva m.fl. mot kommissionen, REG 2002, s. II-1385, punkt 49). Inga andra företag kan nämligen komma i åtnjutande av stödordningens fördelar, oavsett om det är företag som redan är noterade eller företag som inte uppfyller och som inte kan uppfylla villkoren för att noteras under den period som stödordningen är tillämplig. I detta avseende ska, såsom följer av skäl 18 i det angripna beslutet och såsom kommissionen vid flera tillfällen har gjort gällande i sina inlagor och utan att Republiken Italien har bestridit detta, följande förtydligas. Den korta period som föreskrivs i stödordningen motsvarar i stort sett den tid som krävs för att planera, inleda och genomföra noteringen, med beaktande av de bestämmelser som reglerar stödordningen och som uppställer stränga villkor som de företag som önskar att bli börsnoterade ska iaktta. De fördelar som beviljas genom den berörda stödordningen, såsom Republiken Italien har medgett under förhandlingen, är de facto endast tillgängliga för de företag som redan har inlett förfarandet för notering, för de företag som hade eller åtminstone avsåg att inleda förfarandet eller de företag som var redo att ta ett sådant initiativ inom en mycket kort framtid.
86

Enligt BASF har kommissionen felaktigt ansett att rapporten av den 15 juni 1999 och skrivelserna av den 23 juni, 16 juli 1999 och 4 november 2002 inte bidrog till att fastställa överträdelsen i materiellt hänseende. Kommissionen har för övrigt inte förklarat varför den väntade sex veckor från det att den erhöll information från Bioproducts (den 7 maj 1999, se ovan punkt 22) med att skicka begäran om upplysningar den 22 juni 1999, då den vid denna tidpunkt redan förfogade över all den bevisning som lämnats vid mötet den 17 maj 1999 och som ingick i rapporten av den 15 juni 1999. De handlingar som Bioproducts ingett innehåller varken någon detaljerad eller uttömmande information, till skillnad från den information som BASF lämnade den 17 maj och den 15 juni 1999, vilken innehåller uppgifter om möten som ägt rum samt namnet på deltagarna och vilken gjorde det möjligt för kommissionen att inleda undersökningarna. Den information som lämnades av Chinook sex månader före promemoriorna från Bioproducts och BASF (se ovan punkt 3) hade för övrigt ett begränsat värde och saknade delvis relevans, vilket var skälet till att kommissionen inte inledde någon undersökning vid den tidpunkten. Under alla omständigheter var det mötet den 17 maj 1999 som ledde kommissionen till att begära in upplysningar angående kolinklorid.
87

Det ska även framhållas att enligt artikel 2.7 b och c i grundförordningen, syftar villkoren i artikel 2.7 c första till femte strecksatserna till att identifiera de tillverkare, vilka är föremål för en antidumpningsundersökning, för vilka ”marknadsekonomiska förhållanden råder … i samband med produktion och försäljning av den berörda likadana produkten” (artikel 2.7 b i grundförordningen; se även femte skälet i förordning nr 905/98) och som ”är verksamma under marknadsmässiga förhållanden” (artikel 2.7 c i grundförordningen). Tillämpningen av artikel 2.1–2.6 i grundförordningen förutsätter vidare att vissa uppgifter finns tillgängliga, såsom de priser som har betalats eller ska betalas, produktionskostnaden och försäljningen ”vid normal handel”, som främst avser den produkt som är föremål för undersökningen (artikel 2.1 i grundförordningen). Det är i det sammanhanget som kriterierna i artikel 2.7 c i grundförordningen fordrar att företag som önskar få status som företag som verkar i en marknadsekonomi är verksamma under marknadsmässiga förhållanden och att priser, kostnader och räkenskaper är tillförlitliga (se, för ett liknande resonemang, förstainstansrättens dom av den 23 oktober 2003 i mål T-255/01, Changzhou Hailong Electronics & Light Fixtures och Zhejiang Yankon mot rådet, REG 2003, s. II-4741, punkt 41).
246

I beslutet har kommissionen bemött Hoffmanns och sökandens invändningar avseende omständigheten att kommissionen inte har sänt ett meddelande om invändningar till Gerken. Punkt 266 i beslutet har följande lydelse: ”Enligt kommissionens mening skilde sig Gerkens roll påtagligt från Hoffmanns roll under den period som det konstaterats att Hoffmann var ansvarig. I synnerhet har Gerken, såvitt kommissionen vet, aldrig deltagit i något av kartellens möten på europeisk nivå, vare sig i form av den tekniska kommitténs möten eller toppmötena. Gerken kan således inte anses, till skillnad från Hoffmann, ha varit en kartellmedlem. Det är möjligt att Gerken, och även vissa andra relativt små företag, har deltagit i något av de lokala mötena som kartellen anordnat. Den bevisning som kommissionen har för ett sådant deltagande är emellertid mycket begränsad och spridd, till skillnad från den rikliga bevisning som kommissionen har avseende Hoffmanns fortlöpande deltagande under den period som det konstaterats att Hoffmann var ansvarig. Det ska slutligen noteras att Gerken i egenskap av ’slutprodukttillverkare’ var beroende av att blocken levererades kontinuerligt till rimliga priser. Den enda period under vilken Gerken förefaller ha varit villig att följa kartellen avseende de fakturerade kundpriserna är just den period som följde efter SGL:s förvärv av specialgrafitverksamheten från det amerikanska företag som levererade block till Gerken. Några år senare förefaller Gerken emellertid ha återkommit som en av kartellens få återstående konkurrenter inom EES. Enligt Morgans anteckningar från den tekniska kommitténs möte den 11 december 1997 uppsökte Gerken samtliga stora slutanvändare i Nederländerna och Belgien och erbjöd 20–25 procent lägre priser: ’den allmänna uppfattningen är att ’G’ (Gerken) utgör en mycket större fara i nuläget än för två år sedan. Absolut ingen kontroll’.”
113

Det framgår även av bilaga IV i det angripna beslutet att kommissionen för vissa kostnadsslag har multiplicerat beloppen med en korrigeringskoefficient som har bestämts enligt den metod som beskrivs i punkt 110 för att bestämma vilken kostnad som ska hänföras till små beställningar. Kostnaderna under rubrikerna ”Böckerna tas emot. Direkta arbetskostnader” och ”Affärstjänster. Direkta arbetskostnader” har beräknats utifrån den genomsnittliga kostnaden per bok under alla dessa rubriker. Denna snittkostnad per bok har multiplicerats med antalet böcker som har expedierats i små beställningar. Detta belopp har därefter multiplicerats med 3 för att beräkna den slutliga kostnaden för expediering av små beställningar för rubriken i fråga.
25

I artikel 7.1 c i förordning nr 3600/92 föreskrivs vidare att den rapporterande medlemsstaten är skyldig att tillställa kommissionen en rapport om hur utvärderingen av en akt enligt artikel 6.2 och 6.3 i förordning nr 3600/92 utfallit tillsammans med ett förslag om att ta upp det verksamma ämnet i bilaga I till direktivet med angivande av villkoren för detta, ta bort det verksamma ämnet från marknaden, tillfälligtvis ta bort det verksamma ämnet från marknaden, med möjlighet för omprövning av huruvida det verksamma ämnet skall tas upp i bilaga I sedan resultaten av ytterligare prover eller ytterligare upplysningar som anges i rapporten har lämnats in, eller att uppskjuta varje beslut om ett eventuellt upptagande i avvaktan på att resultat från ytterligare prover eller information som anges i rapporten har lämnats in.
3

Enligt artikel 9 bis i legge no 488 di conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 1o luglio 1986, no 318, recante provvedimenti urgenti per la finanza locale (lag nr 488 om omvandling till lag, med ändringar, av lagdekret nr 318 av den om brådskande åtgärder till förmån för det lokala självstyrets finanser av den , GURI nr 190 av den ), beviljades bolag enligt lag nr 142/90 som tillhandahöll offentliga tjänster lån till särskild räntesats hos Cassa Depositi e Prestiti (nedan kallad CDDPP) under åren 1994–1998 (nedan kallade lånen från CDDPP).
Den 7 april 1999 översände invändningsenheten ett telefax till intervenienten med följande innehåll:

”Notification of deficiencies in the notice of opposition (Rule 15 and 18 (2) of the Implementing Regulation)

...

The examination of the notice of opposition has shown that the indication of the goods and services has not been provided in the language of the opposition proceedings (english).

This deficiency must be remedied within a non extendible period of two months from receipt of this notification, that is on or before 07/06/1999.

The notice of opposition will otherwise be rejected on grounds of inadmissibility.”

(”Meddelande om brister i anmälan om invändning (reglerna 15 och 18.2 i tillämpningsföreskrifterna)

...

Vid prövningen av anmälan om invändning framkom det att förteckningen över varor och tjänster inte hade ingetts på handläggningsspråket vid invändningsförfarandet (engelska).

Denna brist skall avhjälpas inom två månader från och med mottagandet av detta meddelande, det vill säga senast den 7 juni 1999. Fristen kan inte förlängas.

Om bristen inte avhjälps kommer anmälan om invändning att avvisas.”)
41

Beslutsdelen av det angripna beslutet har följande lydelse: ”Artikel 1 Solvay … överträdde artikel [82 EG] från omkring 1983 till omkring slutet av 1990 genom ett beteende som syftade till att utestänga eller starkt begränsa konkurrensen och som bestod i att a) ingå avtal med kunder som krävde att de köpte in hela eller en mycket stor andel av sina behov av soda från Solvay för en obegränsad eller oskäligt lång tid, b) bevilja betydande rabatter och andra ekonomiska incitament avseende mängder utöver kundens avtalade grundmängder, för att säkerställa att de köpte in hela eller större delen av sina behov från Solvay, c) göra beviljandet av rabatter beroende av att kunden gick med på att köpa in hela sitt behov från Solvay. Artikel 2 För den överträdelse som anges i artikel 1 b och c åläggs Solvay böter om 20 miljoner euro. …”
När ett beslut under förfarandets gång ersätts med ett annat beslut med samma föremål ska detta sistnämnda betraktas som en ny omständighet som ger sökanden möjlighet att justera sina yrkanden och grunder. Det skulle nämligen strida mot god rättskipning och processekonomiska krav att tvinga sökanden att väcka en ny talan. Det skulle dessutom vara oskäligt om institutionen i fråga, för att undslippa kritik som framförts mot ett beslut i en ansökan som getts in till gemenskapsdomstolen, skulle kunna ändra det angripna beslutet eller byta ut det mot ett annat och, genom att under förfarandets gång åberopa denna ändring eller detta byte, kunna frånta motparten möjligheten att utvidga sina ursprungliga yrkanden och grunder till att avse det senare beslutet, eller att anföra ytterligare yrkanden och grunder gentemot detta.

Denna lösning är även tillämplig i ett fall där en förordning som berör en enskild direkt och personligen under förfarandets gång ersätts av en annan förordning med samma föremål.

(se punkterna 53 och 54)
38

Det framgår av artikel 44.1 c jämförd med artikel 48.2 i rättegångsreglerna att ansökan genom vilken talan anhängiggjorts ska innehålla uppgifter om föremålet för talan samt en kortfattad framställning av grunderna för denna, och att nya grunder inte får åberopas under rättegången, såvida de inte föranleds av rättsliga eller faktiska omständigheter som framkommit först under förfarandet. En grund som utgör en utvidgning av en grund som tidigare – direkt eller underförstått – har åberopats i ansökan och som har ett nära samband med denna kan emellertid prövas i sak (domstolens dom av den 14 oktober 1999 i mål C-104/97 P, Atlanta mot Europeiska gemenskapen, REG 1999, s. I-6983, punkt 29, beslut meddelat av ordföranden på domstolens tredje avdelning den 13 november 2001 i mål C-430/00 P, Dürbeck mot kommissionen, REG 2001, s. I-8547, punkt 17, förstainstansrättens dom av den 8 mars 2007 i mål T-340/04, France Télécom mot kommissionen, REG 2007, s. II-573, punkt 164).
En ny grund som åberopas under rättegången kan inte upptas till sakprövning, såvida den inte föranleds av rättsliga eller faktiska omständigheter som framkommit först under förfarandet eller inte utgör en utvidgning av en tidigare grund som tidigare — direkt eller underförstått — åberopats i den ansökan genom vilken talan anhängiggjorts och som har ett nära samband med denna. Det är i detta avseende inte tillräckligt att en ny grund stöder sig på vissa omständigheter som har nämnts under en annan grund för att den skall kunna utgöra en utvidgning av grunden.

(se punkterna 87 och 88)

Hänvisning till domstolen den 19 maj 1983, 306/81, Verras mot parlamentet, REG 1983, s. 1755, punkt 9; förstainstansrätten den 5 februari 1997, T-207/95, Ibarra Gil mot kommissionen, REGP 1997, s. II-31, punkt 51; förstainstansrätten den 17 december 1997, T-217/95, Passera mot kommissionen, REGP 1997, s. II-1109, punkt 87
38

Sökanden har till stöd för denna grund anfört två olika argument. Inledningsvis har sökanden gjort gällande att kommissionen, för att efterleva likabehandlingsprincipen och principen om god förvaltning, var skyldig att antingen själv korrigera det fel som den hade upptäckt eller att kontakta sökanden för att låta denne korrigera felet. I detta sammanhang har sökanden anfört att det av de handlingar som kommissionen har inkommit med under förfarandet framgår att på grundval av en riktig tillämpning av formeln ”timtaxa för fakturering = bruttotimlönerna x 2,16: 39,5”, skulle sökanden åtminstone ha hamnat på delad tredje plats vid en jämförelse. Sökanden har vidare riktat förstainstansrättens uppmärksamhet på lydelsen av artikel 99 h i förordning nr 3418/93, som enligt sökandens uppfattning bekräftar att en upphandlande institution kan ta kontakt med anbudsgivaren för att korrigera uppenbara fel i sak. Slutligen har sökanden under förhandlingen åberopat artikel 37 i direktiv 92/50, av vilken det följer att en upphandlande myndighet inte kan avslå ett anbud som förefaller vara onormalt lågt utan att skriftligen ha begärt att anbudets sammansättning preciseras. Sökanden har i övrigt tillagt att kommissionen har gjort en uppenbar felbedömning vid tilldelningen av poäng för tillgänglighet och efterföljande service i förhållande till de poäng som har givits företaget Ecco under dessa rubriker.
I skrivelse av den 26 april 1994 lämnade kommissionen följande svar till sökanden:

”Jag beklagar att jag ännu en gång måste återsända Er ansökan om stipendium. Jag tillåter mig att framhålla att Ni inte är medborgare i ett tredje land utan att Ni tvärtom är medborgare i två EG-länder. Jag ber Er därför förstå att Ni, vad gäller medborgarskapskriterierna för behörighet, måste anses ha både brittiskt och grekiskt medborgarskap och att Ni inte uppfyller de krav som ställs för vare sig Förenade konungariket eller Grekland.”

(”I regret to send you back once more your application for a grant. May I emphasize that you are not a citizen of a third country but a citizen from two EC countries.

Therefore please understand that with regards to our nationality criteria of eligibility, you have a double British and Greek nationality and that you are not eligible either for UK or Greece.”)
C 280/13

Domstolens beslut (sjätte avdelningen) av den 10 april 2019 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal Judicial da Comarca de Faro, Juízo do Trabalho de Portimão — Juiz 1 — Portugal) — Rolibérica Lda mot Autoridade para as Condições do Trabalho

(Mål C-834/18) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Artikel 99 i domstolens rättegångsregler - Vägtransporter - Förordning (EG) nr 561/2006 - Artikel 4 i - Begreppet ”vecka” - Veckovila - Beräkningsmetoder)

(2019/C 280/16)

Rättegångsspråk: portugisiska

Hänskjutande domstol

Tribunal Judicial da Comarca de Faro, Juízo do Trabalho de Portimão — Juiz 1

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Rolibérica Lda

Motpart: Autoridade para as Condições do Trabalho

Avgörande

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 561/2006 av den 15 mars 2006 om harmonisering av viss sociallagstiftning på vägtransportområdet och om ändring av rådets förordningar (EEG) nr 3821/85 och (EG) nr 2135/98 samt om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 3820/85 ska tolkas så, att ”veckovilan” i den mening som avses i artikel 8 i denna förordning inte nödvändigtvis måste avslutas under ”veckan”, såsom denna definieras i artikel 4 i) i nämnda förordning.

(1) EUT C 112, 25.3.2019.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 136/23

Beslut meddelat av domstolens ordförande den 5 februari 2016 – (begäran om förhandsavgörande av High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) – Förenade konungadömet) – The Queen, på begäran av Nutricia Limited mot Secretary of State for Health

(Mål C-445/15) (1)

(2016/C 136/31)

Rättegångsspråk: engelska

Domstolens ordförande har beslutat att avskriva målet.

(1) EUT C 354, 26.10.2015
SV Europeiska unionens officiella tidning C 126/10

Beslut meddelat av domstolens ordförande den 14 februari 2012 (begäran om förhandsavgörande från Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza — Italien) — Enipower SpA (C-328/10), ENI SpA (C-329/10), Edison Trading SpA (C-330/10), E. On Produzione SpA (C-331/10), Edipower SpA (C-332/10), E.On Energy Trading SpA (C-333/10) mot Autorità per l’energia elettrica e il gás (C-328/10–C-333/10, Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico (C-329/10), ytterligare deltagare i rättegången: Terna Rete Elettrica Nazionale SpA (C-328/10, 329/10, C-331/10 och C-332/10), Ministero dello Sviluppo Economico (C-328/10 och C-329/10), Gestore dei Servizi Elettrici SpA (C-331/10)

(Förenade målen C-328/10–333/10) (1)

2012/C 126/20

Rättegångsspråk: italienska

Domstolens ordförande har beslutat att avskriva målen.

(1) EUT C 346, 18.12.2010.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 148/23

Beslut meddelat av domstolens ordförande den 19 mars 2010 (begäran om förhandsavgörande från tribunal de grande instance de Nanterre (France)) — Tereos, Vermandoise Industries SA, Sucreries de Toury et Usines annexes SA, Roquette Frères SA, Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils SA, Cristal Union, Lesaffre Frères SA, Sucrerie Bourdon, SAFBA, Sucreries du Marquenterre SA mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

(Föronade målen C-411/09 och C-420/09) (1)

2010/C 148/40

Rättegångsspråk: franska

Domstolens ordförande har beslutat att avskriva målet.

(1) EUT C 312, 19.12.2009.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 167/2

Domstolens beslut (sjätte avdelningen) av den 26 mars 2009 (begäran om förhandsavgörande från Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italien)) — Maria Catena Rita Pignataro mot Ufficio Centrale Circoscrizionale c/o Tribunale di Catania, Ufficio Centrale Regionale per l’elezione del Presidente dell’Assemblea Regionale Siciliana c/o Corte d’Appello di Palermo, Assemblea Regionale Siciliana, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Ministero dell’Economia, Andrea Vitale, Antonino Guardo och Fabio M. Mancuso

(Mål C-535/08) (1)

(Villkor för valbarhet i regionalval - Krav på bosättning i regionen - Artiklarna 17 EG och 18 EG - Grundläggande rättigheter - Koppling till gemenskapsrätten saknas - Uppenbart att domstolen saknar behörighet)

2009/C 167/03

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Maria Catena Rita Pignataro

Motparter: Ufficio Centrale Circoscrizionale c/o Tribunale di Catania, Ufficio Centrale Regionale per l’elezione del Presidente dell’Assemblea Regionale Siciliana c/o Corte d’Appello di Palermo, Assemblea Regionale Siciliana, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Ministero dell’Economia, Andrea Vitale, Antonino Guardo och Fabio M. Mancuso

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia — Tolkning av artikel 6 EU, artikel 3 i protokoll nr 1 till Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, artikel 2 i protokoll nr 4 till nämnda konvention och artikel 25 i Internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter — Tolkning av artiklarna 17 EG och 18 EG — Förenligheten av regional lagstiftning enligt valbarheten för italienska medborgare är begränsade på grundval av krav på bosättning i regionen

Avgörande

1) Artiklarna 17 EG och 18 EG utgör inte hinder mot nationell lagstiftning, såsom den i nationella målet, där ett villkor för valbarhet till en regional politisk församling är bosättning i den berörda regionen vid den tidpunkt då personen i fråga ställer upp som kandidat.

2) Europeiska gemenskapernas domstol saknar uppenbart behörighet att besvara den första frågan från Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia.

(1) EUT C 32, 7.2.2009.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 69/11

Domstolens beslut av den 11 september 2008 – Coats Holdings Ltd och J&P Coats Ltd mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål C-468/07 P) (1)

(Överklagande - Artikel 119 i rättegångsreglerna - Konkurrens - Konkurrensbegränsande samverkan - Böter - Yrkande om att de böter som förstainstansrätten har fastställt ska sättas ned)

(2009/C 69/17)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Coats Holdings Ltd och J&P Coats Ltd (ombud: W. Sibree och C. Jeffs, Solicitors)

Övrig part i målet: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: F. Castillo de la Torre och K. Mojzesowicz)

Saken

Överklagande av den dom som förstainstansrätten (andra avdelningen) har meddelat den 12 september 2007 i mål T-36/05, Coats Holdings Ltd och J&P Coats Ltd mot kommissionen, i vilken förstainstansrätten delvis ogiltigförklarade kommissionens beslut K(2004) 4221 slutlig av den 26 oktober 2004 om ett förfarande om tillämpning av artikel 81 EG (ärende COMP/F-1/38.338 – PO/Needles), angående överenskommelser om att dela upp marknaderna för sybehör och om att dela upp den geografiska marknaden, och fastställde sökandens böter till 20 miljoner euro – Begäran om att bötesbeloppet ska sättas ned

Avgörande

1) Överklagandet ogillas.

2) Coats Holdings Ltd och J&P Coats Ltd ska ersätta rättegångskostnaderna.

(1) EUT C 297, 8.12.2007.