35

Med avseende på eventuell preskription av kommissionens behörighet att ålägga böter, påpekade kommission följande i skälen 446–452 i det angripna beslutet: ”446. För att bestämma vilka preskriptionsregler som är tillämpliga i förevarande fall på området för böter, är det inte nödvändigt att fastställa huruvida preskriptionsreglerna utgör handläggningsregler, vilket innebär att bestämmelserna på området i förordning [nr 1/2003] är tillämpliga, eller materiella föreskrifter, vilket innebär att bestämmelserna i [beslut nr 715/78] är tillämpliga, i den mån de är identiska i sak … 447. … [K]ommissionen genomförde undersökningar i stålbalkssektorn den 16, och . Den ansåg att överträdelsen därmed upphörde vid dessa datum. Den riktade kommissionen ett meddelande om invändningar till [TradeARBED]. Kommissionen skickade framställningar med begäran om upplysningar till [TradeARBED] och till [ARBED]:s juridiska avdelning bland annat den . [ARBED] ombads att inkomma med uppgifter om dess försäljning inom EKSG från januari till september 1993. Den antog kommissionen det [ursprungliga beslutet] och ålade [ARBED] böter för [TradeARBED:s] deltagande i överträdelser av artikel 65 i EKSG-fördraget. Den väckte [ARBED] talan mot det beslutet vid förstainstansrätten. Den meddelade förstainstansrätten dom i mål T-137/94, ARBED mot kommissionen. Den överklagade [ARBED] den domen till domstolen. Den upphävde domstolen domen i målet T-137/94. Kommissionen beslutade den att inleda ett nytt förfarande mot det konkurrensbegränsande beteende som var föremål för det [ursprungliga beslutet] genom att rikta ett nytt meddelande om invändningar till [ARBED, TradeARBED och ProfilARBED] på grundval av vilket förevarande beslut antogs. 448. Kommissionen konstaterar mot bakgrund av det ovan anförda att [ARBED] inte kan åberopa att preskription föreligger eftersom förevarande beslut inte antogs utanför den frist inom vilken kommissionen kan ålägga böter enligt de bestämmelser som det hänvisas till i skäl 446. Bortsett från utrednings- och förfarandeåtgärder som har vidtagits med avseende på andra företag, utgör de skrivelser med begäran om upplysningar som riktades till [ARBED] den 26 november 1993 samt det [ursprungliga beslutet] var och en preskriptionsavbrytande åtgärder som innebär att preskriptionstiden på nytt börjar löpa med avseende på samtliga bolag som utgör den ekonomiska enhet över vilken [ARBED] har kontroll. Preskriptionstiden upphävdes därefter tillfälligt, i enlighet med artikel 3 i beslut [nr 715/78], en första gång den genom att [ARBED] väckte talan mot det [ursprungliga beslutet] vid förstainstansrätten som meddelade dom den . Preskriptionstiden upphävdes tillfälligt en andra gång den , genom överklagande till domstolen, som meddelade dom den . Efter detta tillfälliga upphävande, avbröts den femåriga preskriptionstiden på nytt då kommissionen antog meddelandet om invändningar den . Kommissionen konstaterar att förevarande beslut antogs inom den tioåriga preskriptionsfrist som löpte från och med tidpunkten för överträdelsens upphörande år 1990, och som upphävdes tillfälligt under de 10 år som de efter varandra följande förfaranden[a], vilka [ARBED] inlett vid förstainstansrätten och domstolen, varat. Det står följaktligen klart, i motsats till vad parterna har gjort gällande i sina respektive svar på meddelandet om invändningar av den , att [ARBED] inte kan vinna framgång med sitt argument om preskription vad avser åläggande av böter. 449. Preskriptionsreglerna utgör inte heller hinder för åläggande av böter till [TradeARBED] eftersom de förfaranden som [ARBED] har inlett vid förstainstansrätten och domstolen mot det [ursprungliga beslutet] också innebar att preskriptionstiden med avseende på [TradeARBED] upphävdes tillfälligt. Den sista åtgärd som i förevarande fall avbröt preskriptionen med avseende på [TradeARBED] är meddelandet om invändningar av den 8 mars 2006. Det antogs efter det att preskriptionstiden hade upphävts tillfälligt under hela varaktigheten av de förfaranden som [ARBED] inlett vid förstainstansrätten och domstolen. 450. I enlighet med artikel 3 i beslut [nr 715/78] och artikel 25 i förordning [nr 1/2003] ska preskriptionstiden i fråga om förfaranden upphävas tillfälligt så länge kommissionens beslut är föremål för ett förfarande vid domstolen. 451. Kommissionen anser således att det tillfällig[a] upphävande av preskriptionstiden som följer av att ett företag väcker talan vid förstainstansrätten eller domstolen är tillämpligt med avseende på såväl den juridiska enhet som är part i förfarandet som samtliga övriga juridiska enheter som tillhör samma ekonomiska enhet, oberoende av vilken juridisk enhet som har väckt talan. Det ska i detta avseende först påpekas att artikel 3 i beslut [nr 715/78] inte utgör hinder för en sådan tolkning. Det ska därefter påpekas att om det förhöll sig annorlunda skulle kommissionen inte kunna rätta de förfarandefel som den skulle kunna begå trots sin rätt att anta ett nytt beslut, vilken domstolen uttryckligen har bekräftat i målet PVC II. Då det [ursprungliga beslutet] var föremål för en talan vid förstainstansrätten och därefter vid domstolen, var kommissionen nämligen inte längre behörig, enligt principen om god förvaltningssed, att fatta ett nytt beslut för att ålägga [TradeARBED] påföljder, då det förfarande som hade inletts mot [ARBED] var anhängigt. Detta är än mer uppenbart med anledning av att [ARBED] under förfarandet, med avseende på [TradeARBED:s] deltagande i de påstådda överträdelserna, inte nöjde sig med att enbart åberopa grunder avseende förfarandet utan även grunder rörande talan i sak. Det står således klart att [TradeARBED], av samma skäl som [ARBED], inte kan dra fördel av preskriptionsreglerna vad avser åläggande av böter. 452. De argument som har lagts fram i skäl 449 och följande skäl avseende [ARBED] är nödvändigtvis tillämpliga även med avseende på [ProfilARBED], som är det förstnämnda företagets efterträdare i ekonomisk bemärkelse.”