II - 1255Mål T-446/05
Amann & Söhne GmbH & Co. KG och Cousin Filterie SAS
mot
Europeiska kommissionen
”Konkurrens — Konkurrensbegränsande samverkan — Europeiska marknaden 
för tråd för industriellt bruk — Beslut i vilket en överträdelse konstateras av 
artikel 81 EG och artikel 53 i EES-avtalet — Begreppet en enda överträdelse — 
Definition av marknaden — Böter — Böternas övre gräns — Överträdelsens 
allvar och varaktighet — Förmildrande omständigheter — Samarbete — 
Proportionalitet — Likabehandling — Rätten till försvar — Riktlinjer  
för beräkning av böter”
Tribunalens dom (femte avdelningen) av den 28 april 2010   .  .  .  .  .  .  .  . II - 1270
Sammanfattning av domen
1. Konkurrens — Konkurrensbegränsande samverkan — Förbud — Överträdelser — Avtal och 
samordnade förfaranden som kan anses utgöra en enda överträdelse — Begrepp
(
Artikel 81.1 EG; rådets förordningar nr 17, artikel 15.2, och nr 1/2003, artikel 23.2)
II - 1256SAMMANFATTNING — MÅL T-446/05
2. Talan om ogiltigförklaring — Beslut av kommissionen som grundas på artiklarna 81 EG 
eller 82 EG — Komplicerad ekonomisk bedömning — Domstolsprövning — Gränser
(
Artiklarna  81 EG och  82 EG; rådets förordningar nr  17, artikel  15.2, och nr  1/2003, 
artikel 23.2)
3. Konkurrens — Böter — Belopp — Fastställande — Kommissionens utrymme för skönsmä s-
s
ig bedömning — Domstolsprövning — Gemenskapsdomstolens obegränsade behörighet
(
Artiklarna 81 EG, 82 EG, 229 EG och 253 EG; rådets förordningar nr 17, artikel 15.2, och 
nr 1/2003, artikel 23.2 och 23.3 samt artikel 31)
4. Konkurrens — Böter — Belopp — Fastställande — Kommissionens utrymme för skönsmä s-
s
ig bedömning enligt artikel 15.2 i förordning nr 17 — Åsidosättande av legalitetsprincipen 
(ingen påföljd utan lag) — Föreligger inte
(
Artiklarna  81 EG och  82 EG; rådets förordningar nr  17, artikel  15.2, och nr  1/2003, 
artikel 23.2)
5. Konkurrens — Böter — Belopp — Fastställande — Kriterier — Flera överträdelser
(Artiklarna 81 EG och 82 EG; rådets förordning nr 17, artikel 15.2)
6. Konkurrens — Böter — Belopp — Fastställande — Kriterier — Överträdelsens allvar
(Rådets förordning nr 17, artikel 15.2; kommissionens meddelande 98/C 9/03)
7. Konkurrens — Böter — Belopp — Fastställande — Uppskattning av den faktiska kapacite -
ten att vå
lla skada på den relevanta marknaden
(
Rådets förordning nr 17, artikel 15.2)
8. Konkurrens — Böter — Belopp — Fastställande — Indelning av de berörda företagen i kate -
gor
ier inom vilka det särskilda utgångsbeloppet är identiskt
(
Rådets förordning nr 17, artikel 15.2; kommissionens meddelande 98/C 9/03)
9. Konkurrens — Böter — Belopp — Fastställande — Behov av att beakta de berörda föret a-
gen
s omsättning och av att säkerställa att böterna står i proportion till omsättningen — 
Föreligger inte
(
Rådets förordningar nr  17, artikel  15.2, och nr  1/2003, artikel  23.3; kommissionens  
meddelande 98/C 9/03)
10. Konkurrens — Böter — Belopp — Fastställande — Indelning av de berörda företagen i kate -
gor
ier inom vilka det särskilda utgångsbeloppet är identiskt
(
Rådets förordning nr 17, artikel 15.2; kommissionens meddelande 98/C 90/3, punkt 1 A 
sjätte stycket)
II - 1257AMANN & SÖHNE OCH COUSIN FILTERIE MOT KOMMISSIONEN
11. Konkurrens — Böter — Beslut att ålägga böter — Motiveringsskyldighet — Räckvidd
(Artikel  253 EG; rådets förordningar nr  17, artikel  15.2, och nr  1/2003, artikel  23.3;  
kommissionens meddelande 98/C 9/03)
12. Konkurrens — Konkurrensbegränsande samverkan — Deltagande i företagsmöten med ett 
konkurrensbegränsande syfte — Omständighet som, då det inte skedde något avståndst a-
g
ande från de beslut som fattades, leder till slutsatsen att företaget deltog i den konkurren s-
begränsande samverkan som förekom senare
(
Artikel 81.1 EG)
13. Konkurrens — Böter — Belopp — Fastställande — Kriterier — Överträdelsens varakti g-
het 
— Överträdelser med medellång och lång varaktighet — Höjning av böternas utgång s-
belopp med 10 procent per år
(
Rådets förordningar nr  17, artikel  15.2, och nr  1/2003, artikel  23.3; kommissionens  
meddelande 98/C 9/03, punkt 1 B)
14. Konkurrens — Böter — Belopp — Fastställande — Kriterier — Förmildrande omständigheter
(Rådets förordningar nr  17, artikel  15.2, och nr  1/2003, artikel  23.2; kommissionens  
meddelande 98/C 9/03, punkt 3 tredje strecksatsen)
15. Konkurrens — Böter — Belopp — Fastställande — Omsättning som ska beaktas vid berä k-
n
ingen av böterna
(
Kommissionens meddelande 98/C 9/03, punkt 1 A)
16. Konkurrens — Böter — Belopp — Fastställande — Kriterier — Överträdelsens allvar — 
Beaktande av överträdelsens påverkan
(
Rådets förordning nr 17, artikel 15)
17. Konkurrens — Administrativt förfarande — Kommissionens beslut i vilket en överträdelse 
konstateras — Bevisning som kan beaktas
(
Rådets förordning nr 1/2003, artikel 27.1)
18. Konkurrens — Administrativt förfarande — Begäran om upplysningar — Rätten till försvar
(Rådets förordning nr 17, artikel 11.5)
19. Konkurrens — Böter — Belopp — Fastställande — Kriterier — Företagets samarbete under 
det administrativa förfarandet
(
Rådets förordning nr 17, artikel 11.4 och 11.5)
II - 1258SAMMANFATTNING — MÅL T-446/05
1. Begreppet en enda överträdelse avser 
det fallet att flera företag har deltagit i en 
över
trädelse som består i ett fortlöpande 
beteende i avsikt att nå ett enda ekono -
miskt mål  som syftar till att snedvrida konkurrensen eller individuella överträ -
delser som är förenade genom samma syfte (samtliga delar har ett och samma ändamål) och samma aktörer
. Ett åsido-
sättande av artikel 81 .1 EG kan ske inte 
bara genom ett enstaka handlande utan ä
ven genom en serie  handlanden eller 
genom ett fortlöpande beteende . Denna 
tolkning kan inte ifrågasättas med moti -
ver
ingen att ett eller flera led i denna 
serie handlanden eller i detta fortlöpande beteende även i sig och helt isolerat kan utgöra ett åsidosättande av nämnda 
bestämmelse
. När de olika handlandena 
ingår i en ”samlad plan” på grund av deras 
iden
tiska syfte som innebär en snedvrid -
ning av konkurrensen inom den gemen -
samma marknaden, får kommissionen tillskriva företag ansvar för dessa hand -
landen utifrån deltagandet i överträde l-
sen som helhet betraktad
. Begreppet en 
enda överträdelse kan dessutom hänföra sig till den rä
ttsliga bedömningen av ett 
konkurrensbegränsande beteende som består av avtal, samordnade förfaranden och beslut av företagssammanslutningar
.
Begreppet ett enda syfte kan inte fast -
ställas med en allmän hänvisning till en 
snedvridning av konkurrensen på den 
marknad som var föremål för överträ -
delsen, eftersom påverkan på konkur -
rensen, till sitt syfte eller verkan, utgör en omst
ändighet av samma slag som 
alla beteenden som omfattas av til l-
lämpningsområdet för artikel  81 .1 EG . 
En sådan definition av begreppet ett end
a syfte skulle riskera att begreppet 
en enda och fortlöpande överträdelse förlorade en del av sin betydelse, efter -
som det skulle leda till att flera beteen-
den som berör en ekonomisk sektor och 
som är förbjudna enligt artikel  81
.1  EG 
systematiskt skulle kvalificeras som led 
i en enda överträdelse . För att fastställa 
huruvida olika handlanden utgör en enda 
o
ch fortlöpande överträdelse, ska det 
således undersökas om det föreligger ett komplementärt samband i den meningen att var och en av åtgärderna syftar till att 
motverka en eller flera konsekvenser av 
en normalt fungerande konkurrens, och bidrar, genom ett samspel, till att åstad -
komma samtliga de konkurrensbegrän -
sande verkningar som eftersträvades av upphovsmännen inom ramen för en samlad plan med ett enda syfte
. I detta 
hänseende ska samtliga omständigheter s
om kan läggas till grund för eller ifrå-
gasätta detta samband beaktas, såsom den tillämpliga perioden, innehållet och, i samband härmed, syftet med de olika 
handlandena i fråga
. Det är följaktligen 
av objektiva skäl som kommissionen kan 
inle
da skilda förfaranden, konstatera 
flera olika överträdelser och ålägga flera separata böter
.
Den omständigheten att vissa rättsstr i-
diga handlingar kvalificeras som led i 
en och samma överträdelse eller flera 
II - 1259AMANN & SÖHNE OCH COUSIN FILTERIE MOT KOMMISSIONEN
överträdelser påverkar i princip den 
sanktion som kan meddelas . Ett konst a-
t
erande av att det är fråga om flera över -
trädelser kan nämligen leda till att flera separata böter åläggs, vilka i varje enskilt fall ska fastställas inom de gränser som 
anges i artikel  15
.2 i förordning nr  17 
och artikel  23 .2 i förordning nr  1/2003 
om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 [EG] och 82 [EG]
.
(se punkterna 89–94, 133 och 134)
2. Vad avser giltigheten av artikel  15 .2 i 
förordning nr  17 och artikel  23 .2 i för -
or
dning nr  1/2003 om tillämpning av 
konkurrensreglerna i artiklarna  81 [EG] 
och  82 [EG] utifrån legalitetsprincipen (ingen påföljd utan lag), såsom denna 
princip har erkänts av gemenskap s-
domstolen med vägledning av kon-
ventionen om skydd för de mänskliga 
rättigheterna och de grundläggande fr i-
heterna samt medlemsstaternas konsti -
tutionella traditioner, har kommissionen 
inte ett obegränsat utrymme för sköns -
mässig bedömning vid fastställandet av, för det första, huruvida konkurrensre g-
lerna har överträtts och, för det andra, 
huruvida de olika överträdelserna utgör 
en enda och fortlöpande överträdelse eller flera självständiga överträdelser
. 
Kommissionen har för det tredje inte he l-
ler något ob
egränsat utrymme för sköns -
mässig bedömning vid fastställandet av bötesbeloppet för dessa överträdelser
.För det första utgörs de överträdelser av konkurrensreglerna för vilka kommissio -
nen kan ålägga böter, enligt artikel  15
.2 
i förordning nr 17 och artikel 23 .2 i för -
or
dning nr  1/2003, endast av dem som 
avses i artiklarna  81  EG eller  82 EG . 
Frågan huruvida villkoren enligt artik -
l
arna 81 EG och 82 EG är uppfyllda är i 
princip föremål för en fullständig pröv -
ning av gemenskapsdomstolen . Det är 
vidare visserligen riktigt att kommi s-
sionen, enlig
t rättspraxis, tillerkänns 
ett visst utrymme för skönsmässig bedömning i de fall där fastställandet av ovannämnda överträdelser medför 
komplicerade ekonomiska eller tekniska 
bedömningar
. Detta utrymme är eme l-
lertid aldrig obegränsat . Den omständig-
he
ten att det finns ett sådant utrymme 
för skönsmässig bedömning innebär nämligen inte att tribunalen, i samband med en talan om ogiltigförklaring, inte 
ska pröva kommissionens tolkning av 
uppgifter av sådant slag
. Gemenskap s-
domst
olen ska inte bara pröva huruvida 
de bevis som åberopats är materiellt rik -
tiga, tillförlitliga och samstämmiga, utan även huruvida dessa bevis utgör samtliga 
relevanta uppgifter som ska beaktas för 
att bedöma en komplicerad situation och huruvida de kan ligga till grund för de 
slutsatser som dragits
.
(se punkterna 130 och 131)
3. Kommissionen har inte ett obegränsat 
utrymme för skönsmässig bedömning 
II - 1260SAMMANFATTNING — MÅL T-446/05
vid fastställandet av böter för överträ -
delse av konkurrensreglerna . Även om 
det objektiva kriteriet om en högsta 
g
räns för böterna och de subjektiva kr i-
terierna om hur allvarlig överträdelsen är och hur länge den pågått ger kommissio -
nen ett stort utrymme för skönsmässig 
bedömning, rör det sig likväl om krit e-
rier som gör att kommissionen kan ta 
hänsyn till graden av rättsstridighet hos 
det aktuella beteendet när den beslutar 
om sanktioner
. De kriterier och begräns -
ning
ar som kommissionen ska iaktta vid 
utövandet av sina befogenheter vad avser böter definieras följaktligen i artikel 15
.2 i 
förordning nr 17 och artikel 23 .2 och 23 .3 
i förordning nr 1/2003 om tillämpning av k
onkurrensreglerna i artiklarna  81 [EG] 
och 82 [EG], samtidigt som kommissio -
nen enligt dessa artiklar alltjämt har ett visst utrymme för skönsmässig bedöm-
ning
. Kommissionen är dessutom skyldig 
att iaktta de allmänna rättsprinciperna, i 
s
ynnerhet principen om likabehandling 
och proportionalitetsprincipen, såsom dessa har utvecklats i domstolens och tr i-
bunalens praxis, när den fastställer böter 
med stöd av dessa bestämmelser
.
Domstolen och tribunalen har, enligt 
artikel  229  EG och artikel  31 i föror d-
ning nr  1/2003, obegränsad behörighet när talan väcks mot beslut genom vilka kommissionen har fastställt böter, och 
de kan i enlighet med detta inte bara 
ogiltigförklara kommissionens beslut, utan även upphäva, sätta ned eller 
höja de böter som ålagts
. Kommissio-
nens admini
strativa praxis är således under
kastad gemenskapsdomstolens 
fulla prövningsrätt .
I enlighet med artikel  253  EG är kom -
missionen skyldig att motivera beslut att ålägga böter
. Detta gäller även om 
omständigheterna i beslutet som regel är kända
. Motiveringen ska bland annat 
avse bötesbeloppet och den metod som använts vid beräkningen av detta
. Av 
motiveringen ska klart och tydligt framgå 
h
ur kommissionen har resonerat, så att 
de som berörs kan få kännedom om sk ä-
len för den vidtagna åtgärden och ta ställ -
ning till om det är lämpligt att överklaga 
beslutet till gemenskapsdomstolen och, i 
förekommande fall, ge den möjlighet att utöva sin prövningsrätt
.
(se punkterna 140, 142–144 och 148)
4. Den omständigheten, att vissa rättsstr i-
dig
a handlingar kvalificeras som led i en 
enda överträdelse eller som flera över -
trädelser, påverkar således i princip den sanktion som kan meddelas, eftersom 
ett konstaterande av att det är fråga om 
flera överträdelser kan leda till att flera separata böter åläggs, vilka i varje enskilt 
fall ska fastställas inom de gränser som 
anges i artikel  15
.2 i förordning nr  17 
och artikel  23 .2 i förordning nr  1/2003 
II - 1261AMANN & SÖHNE OCH COUSIN FILTERIE MOT KOMMISSIONEN
om tillämpning av konkurrensreglerna 
i artiklarna 81 [EG] och 82 [EG], i vilka 
det föreskrivs att böterna för varje för e-
tag och företagssammanslutning som har 
deltagit i överträdelsen inte får överstiga 
10  procent av föregående räkenskapsårs 
sammanlagda omsättning . Av detta följer 
att kommissionen inte gör sig skyldig till något å
sidosättande av principen nulla 
poena sine lege  när den ålägger två böte s-
belopp som tillsammans överstiger den övre gränsen på 10  procent av omsät t-
ningen
.
(se punkterna 150 och 151)
5. Kommissionens rätt att fastställa böterna 
på ett sådant sätt att de är avskräckande s
yftar till att säkerställa att företagen 
driver sina verksamheter inom Eur o-
peiska gemenskapen eller Europeiska ekonomiska samarbetsområdet med 
iakttagande av fördragets konkurrensre g-
ler
. Om det rör sig om flera överträde l-
s
er får kommissionen anse att ett sådant 
syfte inte kan uppnås endast genom att 
det meddelas en sanktion för en av över -
trädelserna .
(se punkt 160)6. Enligt proportionalitetsprincipen krävs 
att gemenskapsinstitutionernas rättsak -
t
er inte går utöver vad som är ändamål s-
enligt och nödvändigt för att uppnå de mål som eftersträvas
. Vid beräkningen av 
böterna ska det fastställas hur allvarliga över
trädelserna är utifrån ett stort antal 
kriterier, och inget av dessa bedömning s-
kriterier får tillmätas oproportionerligt stor betydelse i förhållande till de övriga
. 
Proportionalitetsprincipen innebär i det sammanhange
t att kommissionen ska 
fastställa böterna i proportion till de kr i-
terier som har beaktats vid bedömningen av hur allvarlig överträdelsen var och att 
den då ska tillämpa dessa kriterier kons e-
kvent och på ett sätt som är sakligt moti -
verat
.
Vid bedömningen av hur allvarlig en 
överträdelse är, ankommer det på kom-
missionen att ta hänsyn till en rad fak -
torer, vars slag och betydelse varierar 
alltefter vilket slags överträdelse det är 
fråga om och de särskilda omständighe-
terna kring den aktuella överträdelsen . 
Bland dessa faktorer som visar hur allvar -
lig över
trädelsen är kan det inte uteslutas 
att, beroende på det enskilda fallet, den relevanta produktmarknadens storlek kan förekomma
. Marknadens storlek kan 
således utgöra en faktor som ska beaktas v
id bedömningen av hur allvarlig över -
trädelsen är, men dess betydelse varierar beroende på de särskilda omständighe-terna kring den aktuella överträdelsen
.
Horisontella begränsningar av typen ”priskartell” i den mening som avses i 
II - 1262SAMMANFATTNING — MÅL T-446/05
riktlinjerna för beräkning av böter som 
döms ut enligt artikel  15 .2 i förordning 
nr  17 och artikel  65 .5 i EKSG-fördraget 
är ”mycket allvarliga” till sin natur . Den 
omständigheten att de relevanta markna -
der
na är av ringa storlek kan i detta sam -
manhang endast ha en mindre betydelse i jämförelse med alla andra omständighe-ter som vittnar om hur allvarlig överträ -
delsen är
.
(se punkterna 171, 175, 176 och 178)
7. Den totala omsättningen ger endast en 
ofullständig bild vid den bedömning som utf
örs — i syfte att fastställa bötesbelop -
pet för överträdelse av gemenskapens konkurrensregler — av den faktiska ek o-
nomiska kapacitet som de överträdande 
företagen har att allvarligt skada konkur -
rensen, vilket förutsätter en bedömning 
av dessa företags faktiska betydelse på 
den relevanta marknaden, det vill säga 
deras inflytande på denna
. Det kan näm -
ligen in
te uteslutas att ett inflytelserikt 
företag med en mängd olika verksamhe -
ter inte har mer än en underordnad när -
varo på en viss produktmarknad . Det kan 
inte heller uteslutas att ett företag som har en st
ark ställning på en geografisk 
marknad utanför gemenskapen bara har en svag ställning på den gemensamma marknaden eller på marknaden inom 
Europeiska ekonomiska samarbetsområ -
det
. I sådana fall innebär det faktum att 
det berörda företaget har en betydande sammanl
agd omsättning inte i sig nö d-
vändigtvis att det har ett avgörande infly -
tande på den relevanta marknaden . Även 
om det är riktigt att ett företags omsät t-
ning p
å de relevanta marknaderna inte 
kan vara avgörande för slutsatsen att 
ett företag hör till en mäktig ekonomisk enhet, är den emellertid relevant för att 
fastställa det inflytande som företaget har 
kunnat utöva på marknaden
.
Den del av omsättningen som härrör från de varor som är föremål för överträde l-
sen kan ge en god anvisning om en över -
trädelses omfattning på den relevanta marknaden
. Denna omsättning kan näm -
ligen ge en go
d anvisning om det ansvar 
som varje berört företag har på nämnda marknader, eftersom den är ett objektivt kriterium som gör det möjligt att korrekt 
uppskatta hur skadligt detta förfarande 
är för den normala konkurrensen och utgör följaktligen en god anvisning om 
den kapacitet som varje berört företag 
har att vålla skada
.
(se punkterna 187 och 188)
8. Den metod som, när det gäller att fast -
st
älla det bötesbelopp som ska meddelas 
II - 1263AMANN & SÖHNE OCH COUSIN FILTERIE MOT KOMMISSIONEN
olika deltagare i en konkurrensbegrän-
sande samverkan, består i att dessa de l-
tagare delas in i olika kategorier, vilket medför att böternas utgångsbelopp för de företag som tillhör samma kategori 
bestäms till ett schablonbelopp, trots att 
den inte tar hänsyn till skillnaden i stor -
lek mellan företag inom samma kategori, 
kan inte underkännas, förutsatt att prin -
ciperna om proportionalitet och likab e-
handling iakttas
. Det ankommer inte på 
tribunalen att uttala sig om lämpligheten 
a
v ett sådant system, även om det antas 
att systemet missgynnar mindre företag . 
Vid prövningen av om kommissionen har an
vänt sitt utrymme för skönsmässig 
bedömning på ett lagenligt sätt, ska tr i-
bunalen nämligen endast kontrollera att indelningen i kategorier, av dem som 
har deltagit i den konkurrensbegrän -
sande samverkan, är konsekvent och 
sakligt motiverad, och inte utan vidare 
ersätta kommissionens bedömning 
med sin egen
.
(se punkt 196)
9. Det anges inte i artikel 23 .3 i förordning 
nr  1/2003 om tillämpning av konkur -
r
ensreglerna i artiklarna 81 [EG] och 82 
[EG] att ett litet eller medelstort företag inte får åläggas högre böter, i  procent av omsättningen, än dem som åläggs 
större företag, när flera företag som varit inbl
andade i samma överträdelse åläggs 
böter . Det framgår nämligen av denna 
bestämmelse att bötesbeloppen för såväl 
små o
ch medelstora som för större för e-
tag ska fastställas med hänsyn till hur all -
varlig överträdelsen är och till hur länge den har pågått
. När kommissionen åläg -
ger v
art och ett av de företag som varit 
inblandande i samma överträdelse sk ä-
liga böter i förhållande till hur allvarlig överträdelsen är och till hur länge den 
har pågått, kan den inte kritiseras för 
att bötesbeloppet för vissa av dem blir högre i förhållande till omsättningen 
än för andra företag
. Kommissionen är 
således inte skyldig att sätta ned bötesb e-
lopp
et när de berörda företagen är små 
och medelstora företag . Företagets stor -
le
k har nämligen redan beaktats genom 
den övre gränsen i artikel 15 .2 i föror d-
ning nr  17 och artikel  23 .2 i förordning 
nr 1/2003 och genom bestämmelserna i 
r
iktlinjerna för beräkning av böter som 
döms ut enligt artikel  15 .2 i förordning 
nr 17 och artikel 65 .5 i EKSG-fördraget . 
Förutom dessa överväganden med avs e-
ende p
å storleken finns det ingen anle d-
ning att behandla små och medelstora företag annorlunda än andra företag
. Det 
förhållandet att de berörda företagen är små o
ch medelstora företag befriar dem 
inte från deras skyldighet att iaktta kon -
kurrensreglerna .
(se punkterna 199 och 200)
II - 1264SAMMANFATTNING — MÅL T-446/05
10. Inom ramen för riktlinjerna för beräk -
ning a
v böter som döms ut enligt  
artikel  15 .2 i förordning nr  17 och arti -
kel  65 .5 i EKSG-fördraget, i vilka det i 
punkt 1 A sjätte stycket föreskrivs att sär -
s
kilt den omständigheten att det finns en 
stor skillnad i storleken på de företag som 
begått en överträdelse av samma art kan utgöra skäl för avvikelser vid bedöm -
ningen av hur allvarlig en överträdelse är, utgör ett beslut av kommissionen inget åsidosättande av likabehandlingsprinc i-
pen, när beslutet innebär att flera för e-
tag
 – varvid den sammanlagda omsät t-
ningen f
ör ett av företagen är klart eller 
till och med ”betydligt” lägre än för de andra – delas in i samma grupp, därför att deras omsättning på den relevanta 
marknaden och deras marknadsandelar 
är så gott som lika stora, och att det til
l-
lämpas ett särskilt utgångsbelopp på dem 
som är lika högt .
(se punkterna 202 och 205)
11. Vad avser fastställandet av det böte s-
b
elopp som åläggs för överträdelse av 
konkurrensreglerna, är de väsentliga 
formkrav som motiveringsskyldigheten utgör uppfyllda om kommissionen i sitt 
beslut har redovisat de uppgifter som 
legat till grund för dess bedömning av hur allvarlig överträdelsen är och hur 
länge den har pågått
. Dessa formkrav 
innebär inte att kommissionen i sitt 
b
eslut är skyldig att redovisa de siffer -
uppgifter som använts vid beräkningen av böterna
. Det ska under alla omstän -
dig
heter understrykas att kommissionen 
inte kan avsäga sig sin befogenhet att göra s
könsmässiga bedömningar genom 
att uteslutande och rutinmässigt hänvisa till matematiska formler
. När det gäller 
ett beslut varigenom flera företag åläggs b
öter ska omfattningen av motivering s-
skyldigheten i synnerhet uppskattas mot bakgrund av att bedömningen av hur all -
varliga överträdelserna är ska göras med 
hänsyn till en rad faktorer, däribland de 
särskilda omständigheterna i målet, dess kontext och böternas avskräckande ver -
kan, utan att det har fastställts någon tvingande eller uttömmande förteckning över de kriterier som absolut ska tas i beaktande
.
(se punkt 226)
12. Den omständigheten att ett företag inte 
har deltagit i ett multilateralt möte och a
tt det har upphört med att tillhand a-
hålla de andra kartellmedlemmarna information är inte tillräcklig för att visa att företaget har avstått från att delta i en 
konkurrensbegränsande samverkan, om 
det inte offentligt tagit avstånd från dess innehåll
.
(se punkterna 240, 241 och 244)
II - 1265AMANN & SÖHNE OCH COUSIN FILTERIE MOT KOMMISSIONEN
13. Överträdelsens varaktighet är en av de 
faktorer som, enligt artikel  23 .3 i för -
or
dning nr  1/2003 om tillämpning av 
konkurrensreglerna i artiklarna  81 [EG] 
och 82 [EG], ska beaktas vid fastställande av det bötesbelopp som ska åläggas för e-
tag som har gjort sig skyldiga till överträ -
delser av konkurrensreglerna
.
Även om det i punkt 1 B i riktlinjerna för beräkning av böter som döms ut enligt 
artikel  15
.2 i förordning nr  17 och arti -
kel  65 .5 EKSG-fördraget inte föreskrivs 
någon höjning för överträdelser med 
k
ort varaktighet, normalt kortare än ett 
år, tillämpas en höjning för medellånga överträdelser, normalt ett till fem år
. 
Denna höjning kan exempelvis uppgå till 
50  procent av böternas utgångsb e-
lopp . Såvitt avser överträdelser med lång 
varaktighet, normalt längre än fem år, f
öreskrivs endast att beloppet kan höjas 
med 10 procent per år . Dessa höjningar 
är inte automatiska, utan kommissio -
nen har enlig
t riktlinjerna alltjämt ett 
utrymme för skönsmässig bedömning .
(se punkterna 237, 247 och 249)14. Riktlinjerna för beräkning av böter som 
döms ut enligt artikel  15 .2 i förordning 
nr  17 och artikel  65 .5 i EKSG-fördraget 
innehåller inte någon tvingande uppräk -
ning a
v de förmildrande omständigheter 
som kommissionen är skyldig att beakta vid en nedsättning av böternas grund -
belopp
. Kommissionen har följaktligen 
behållit ett visst utrymme för att sköns -
mä
ssigt göra en helhetsbedömning av 
storleken på en eventuell nedsättning av bötesbeloppet på grund av förmildrande omständigheter
. Kommissionen är såle -
de
s inte alls skyldig att inom ramen för 
sin skönsmässiga bedömning medge en nedsättning av böterna på grund av att företagen har upphört med en uppenbar 
överträdelse, oavsett om de upphörde 
med detta före eller efter kommissionens ingripanden
.
Upphörandet med överträdelser av kon -
kurrensreglerna vid kommissionens 
första ingripanden, såsom föreskrivs i 
punkt 3 tredje strecksatsen i riktlinjerna, kan logiskt sett endast utgöra en för -
mildrande omständighet om det finns anledning att anta att de berörda föret a-
gen har föranletts att upphöra med sina 
konkurrensbegränsande beteenden till 
följd av ingripandet i fråga
. Ändamålet 
med denna bestämmelse är nämligen a
tt uppmuntra företagen att omedelbart 
upphöra med sina konkurrensbegrän -
sande beteenden så snart kommissionen har inlett en undersökning i detta häns e-
ende
. En nedsättning av bötesbeloppet av 
denna anledning kan inte göras i det fall f
öretagen redan har fattat ett definitivt 
II - 1266SAMMANFATTNING — MÅL T-446/05
beslut att upphöra med överträdelsen 
före det datum då kommissionen inledde 
sina första ingripanden eller  i det fall 
överträdelsen redan har upphört före detta datum
. Det sistnämnda fallet har 
redan i tillräcklig mån beaktats genom b
eräkningen av den ifrågavarande över -
trädelseperiodens varaktighet .
(se punkterna 259 och 260)
15. Det föreskrivs i riktlinjerna för beräkning 
av böter som döms ut enligt artikel 15 .2 i 
förordning nr 17 och artikel 65 .5 i EKSG-
fördraget, vad avser de subjektiva fakt o-
r
er som ska beaktas vid fastställandet av 
böternas utgångsbelopp, att det är nö d-
vändigt att beakta de överträdande för e-
tagens faktiska ekonomiska kapacitet att 
vålla andra aktörer, särskilt konsumen-
terna, betydande skada och att fastställa bötesbeloppet till en nivå som säkerstäl -
ler att böterna är tillräckligt avskräc k-
ande
. I riktlinjerna anges dessutom att 
när flera företag är inblandade, såsom v
id karteller, kan det vara lämpligt att 
variera det allmänna utgångsbeloppet för att ta hänsyn till den särskilda vikten, och således den konkreta påverkan på kon -
kurrensen, av varje företags beteende i samband med överträdelsen, särskilt när det är stor skillnad i storleken på de för e-
tag som begått en överträdelse av samma ar
t, och att följaktligen anpassa det all-
männa utgångsbeloppet till varje företags 
särskilda karaktär .
Riktlinjerna utgör inte något hinder för att bötesbeloppet beräknas på grundval 
av den sammanlagda omsättningen eller 
den omsättning som företagen uppnått på den relevanta marknaden, i syfte att 
iaktta gemenskapsrättens allmänna prin -
ciper och när omständigheterna så krä -
ver
.
En indelning av företagen i två kategorier, 
med hänsyn till deras omsättning, är såle -
des inte ett olämpligt sätt att beakta för e-
tagens relativa betydelse på marknaden i syfte att fastställa böternas utgångsb e-
lopp, under förutsättning att indelningen inte ger en starkt missvisande bild av den relevanta marknaden
.
(se punkterna 273–275 och 280)
II - 1267AMANN & SÖHNE OCH COUSIN FILTERIE MOT KOMMISSIONEN
16. I fråga om konkurrens är bevisbördan för 
att en överträdelse har påverkat den rele -
v
anta marknaden – som åvilar kommi s-
sionen när den beaktar denna påverkan 
vid beräkningen av böterna med hänsyn till hur allvarlig överträdelsen är – min -
dre betungande än den bevisbörda som åvilar den när den har att styrka för e-
komsten i sig av en överträdelse när det 
är fråga om en kartell
. För att beakta kar -
t
ellens konkreta påverkan på marknaden 
räcker det nämligen att kommissionen 
kan ange ”giltiga skäl till varför dessa verkningar ska beaktas”
.
(se punkt 301)
17. Rätten till försvar åsidosätts på grund 
av skillnader mellan meddelandet om in
vändningar och det slutliga beslutet 
endast om en invändning i det slutliga beslutet inte har framställts på ett sådant sätt i meddelandet om invändningar att de 
som beslutet riktar sig till kan försvara sig
.
Om handlingar inte har nämnts i medde -
landet om invändningar, kan det berörda företaget utgå från att de inte har någon 
betydelse i ärendet
. Genom att inte infor -
mera e
tt företag om att vissa handlingar 
kommer att användas i beslutet, hindrar k
ommissionen företaget från att i tid ta 
ställning till dessa handlingars bevi s-
värde . Av detta följer att handlingarna 
inte kan anses utgöra giltiga bevismedel 
i förhållande till företaget .
En handling som kommissionen använ -
der till stöd för en invändning i det slutliga beslutet, trots att handlingen i meddelan -
det om invändningar använts till stöd för 
en annan invändning, får endast göras 
gällande mot det berörda företaget i 
beslutet, om företaget av meddelan -
det om invändningar och innehållet i 
handlingen rimligtvis kunde sluta sig 
till vilka slutsatser kommissionen avsåg att dra
.
(se punkterna 313–315)
18. Ett företag som ett beslut med beg ä-
ran om upply
sningar riktar sig till i den 
mening som avses i artikel 11 .5 i föror d-
ning nr 
17 har inte någon absolut rätt 
att inte besvara begäran . Att erkänna en 
sådan rätt skulle nämligen gå utöver vad s
om är nödvändigt för att skydda föret a-
gens rätt till försvar . Vidare skulle det på 
ett omotiverat sätt hindra kommissionen f
rån att utföra sin uppgift att övervaka 
att konkurrensreglerna iakttas på den 
II - 1268SAMMANFATTNING — MÅL T-446/05
gemensamma marknaden . Det berörda 
företaget har endast rätt att underlåta att 
b
esvara begäran om det skulle tvingas att 
tillhandahålla svar genom vilka företaget skulle komma att erkänna förekomsten av en överträdelse, som det ankommer 
på kommissionen att bevisa
.
För att bevara den ändamålsenliga ver -
kan av artikel  11 i förordning nr  17 har kommissionen således rätt att ålägga 
företagen att lämna alla nödvändiga upp-lysningar om de faktiska omständigheter 
som de kan ha kännedom om, och att vid 
behov överlämna de handlingar rörande desamma som de har i sin besittning, även 
om dessa upplysningar eller handlingar 
kan användas för att fastställa att det har förekommit ett konkurrensbegrän -
sande beteende
. Denna befogenhet för 
kommissionen att begära upplysningar 
strider varken mot artikel  6 .1 och  6 .2 i 
Europeiska konventionen om skydd för 
de mäns
kliga rättigheterna  eller mot 
praxis vid Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna
.
Att någon är skyldig att svara på kommi s-
sionens frågor av rent faktiskt slag, och 
att på kommissionens begäran tillhand a-
hålla redan existerande handlingar, utgör 
i vart fall inte något åsidosättande av de 
grundläggande principerna om rätten till 
försvar eller rätten till en rättvis rä t-
tegång, vilka på konkurrensrättsområdet ger ett skydd som motsvarar det skydd 
som säkerställs genom artikel  6 i Eur o-
peiska konventionen om skydd för de 
mänskliga rättigheterna
. Det finns näm-
ligen in
te någonting som hindrar mot -
tagaren av en begäran om upplysningar 
från att senare under det administrativa förfarandet eller under ett förfarande vid 
gemenskapsdomstolen visa att omstän -
digheterna i svaren eller i de överlämnade 
handlingarna har en annan innebörd än 
den som kommissionen lagt till grund för 
sitt beslut
.
När kommissionen i en begäran om upp -
lysningar enligt artikel  11 i förordning nr 17, förutom frågor av rent faktiskt slag 
och krav på att få del av tidigare upprä t-
tade handlingar, också begär av ett för e-
tag att det ska beskriva syftet med och genomförandet av flera möten där för e-
taget deltagit, samt resultatet eller slut -
satserna av dessa möten, då det står klart att kommissionen misstänker att syftet med nämnda möten var att begränsa konkurrensen, innebär en sådan begäran 
i praktiken att det utfrågade företaget blir 
tvunget att erkänna sitt deltagande i en överträdelse av gemenskapens konkur -
rensregler
. Företaget behöver därför inte 
besvara denna typ av frågor . I ett sådant 
fall ska den omständigheten att ett för e-
t
ag likafullt tillhandahåller uppgifter på 
dessa punkter anses utgöra ett frivilligt samarbete som kan motivera att böte s-
beloppet sätts ned med tillämpning av 
meddelandet om samarbete
. I ett sådant 
fall kan företagen inte med framgång 
p
åstå att rätten att inte behöva ange sig 
II - 1269AMANN & SÖHNE OCH COUSIN FILTERIE MOT KOMMISSIONEN
själv har åsidosatts på grund av att de fr i-
villigt har besvarat en sådan begäran .
(se punkterna 326–329)
19. Ett företags samarbete under utre d-
ningen, 
i samband med att det inletts ett 
administrativt förfarande avseende en 
förbjuden kartell, medför inte någon rätt till en ne
dsättning av böterna, när samar -
betet inte går längre än vad som följer av 
företagets skyldigheter enligt artikel 11 .4 
och 11 .5 i förordning nr 17 . För det fall 
ett företag som svar på en begäran om 
upply
sningar enligt artikel  11 lämnar 
uppgifter som går mycket längre än vad kommissionen kan kräva med stöd av samma artikel, kan det ifrågavarande 
företaget däremot beviljas en nedsät t-
ning av böterna
.
(se punkt 340)