28

Mot denna bakgrund beslutade High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Högsta domstolen (England och Wales), avdelningen Queen’s Bench (förvaltningsrättsliga avdelningen)) att vilandeförklara målen och ställa följande frågor till domstolen: ”1) Är direktiv 2014/40 helt eller delvis ogiltigt på grund av att artikel 114 FEUF inte utgör en ändamålsenlig rättslig grund? Frågorna är närmare bestämt följande: a) När det gäller artikel 24.2 i direktiv 2014/40: i) I vilken utsträckning tillåter denna artikel, om den tolkas korrekt, att medlemsstaterna inför strängare bestämmelser i fråga om standardiseringen av tobaksförpackningar? ii) Är artikel 24.2 i direktivet, mot bakgrund av svaret på föregående fråga, ogiltig på grund av att artikel 114 FEUF inte utgör en ändamålsenlig rättslig grund? b) Är artikel 24.3 i direktiv 2014/40, som ger medlemsstaterna rätt att, under vissa förutsättningar, förbjuda en viss tobakskategori eller relaterade produkter, ogiltig på grund av att artikel 114 FEUF inte utgör en ändamålsenlig rättslig grund? c) Är följande bestämmelser ogiltiga på grund av att artikel 114 FEUF inte utgör en ändamålsenlig rättslig grund? i) Bestämmelserna i kapitel II i avdelning II i direktiv 2014/40 rörande märkning och förpackning. ii) Artikel 7 i direktiv 2014/40 i den utsträckning den förbjuder mentolcigaretter och tobaksvaror med en karakteristisk smak. iii) Artikel 18 i direktiv 2014/40, enligt vilken medlemsstaterna får förbjuda gränsöverskridande distansförsäljning av tobaksvaror. iv) Artiklarna 3.4 och 4.5 i direktivet, som delegerar befogenheter till kommissionen avseende utsläppsnivåer. 2) Angående artikel 13 i direktiv 2014/40 a) Ska ovanstående artikel tolkas så, att den förbjuder sann och icke vilseledande text om tobaksvaror på varuförpackningen? b) Om så är fallet, är artikeln ogiltig på grund av att den åsidosätter proportionalitetsprincipen och/eller artikel 11 i stadgan? 3) Är någon eller några av följande bestämmelser i direktivet ogiltiga på grund av att de strider mot proportionalitetsprincipen? a) Artikel 7.1 och 7.7 i den utsträckning den förbjuder att tobaksvaror med mentol som karaktäristisk smak och tobaksvaror som innehåller smaktillsatser i någon av dess delar släpps ut på marknaden. b) Artiklarna 8.3, 9.3, 10.1 g och 14 i den utsträckning de uppställer ett antal standardiseringsvillkor för förpackningar. c) Artikel 10.1 a och c i den utsträckning den föreskriver att hälsovarningar ska täcka 65 procent av den yttre framsidan och baksidan av styckförpackningen och eventuell ytterförpackning. 4) Är någon eller några av följande bestämmelser i direktiv 2014/40 ogiltiga på grund av att de strider mot artikel 290 FEUF? a) Artikel 3.2 och 3.4 angående högsta utsläppsnivåer, b) artikel 4.5 angående mätmetoder för utsläpp, c) artikel 7.5, 7.11 och 7.12 angående reglering av ingredienser, d) artiklarna 9.5, 10.1 f, 10.3, 11.6, 12.3 och 20.12 angående hälsovarningar, e) artikel 20.11 angående förbud mot elektroniska cigaretter och/eller påfyllningsbehållare, och/eller f) artikel 15.12 angående datalagringsavtal. 5) Är artiklarna 3.4 och 4.5 i direktiv 2014/40 ogiltiga på grund av att de åsidosätter rättssäkerhetsprincipen och/eller otillåtet delegerar befogenheter till externa organ som inte omfattas av de processuella skyddsregler som krävs enligt unionsrätten? 6) Är någon eller några av följande bestämmelser i direktiv 2014/40 ogiltiga på grund av att de strider mot artikel 291 FEUF? a) Artikel 6.1 rörande rapporteringsskyldigheter. b) Artikel 7.2–7.4 och 7.10 rörande genomförandeakter avseende förbudet mot tobaksvaror under vissa omständigheter. c) Artiklarna 9.6 och 10.4 angående hälsovarningar. 7) Är direktiv 2014/40, och särskilt artiklarna 7, 8.3, 9.3, 10.1 g, 13 och 14, ogiltigt på grund av att det inte uppfyller subsidiaritetsprincipen?”