SV Europeiska unionens officiella tidning C 165/8

Överklagande ingett den 10 februari 2012 av Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV, Quinn Plastics GmbH, av den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 30 november 2011 i mål T-208/06, Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV, Quinn Plastics GmbH mot Europeiska kommissionen

(Mål C-70/12 P)

2012/C 165/14

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV, Quinn Plastics GmbH (ombud: F. Wijckmans, advocaat och M. Visser, avocate)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen

Klagandenas yrkanden

Klagandena yrkar att domstolen ska

— i första hand, upphäva tribunalens dom i den del tribunalen slog fast att klagandena har åsidosatt artikel 101 FEUF och därvid underlät att ogiltigförklara artikel 1 i beslutet avseende klagandena,

— i andra hand, upphäva tribunalens dom i den del tribunalen, inom ramen för sin fulla prövningsrätt, sänkte utgångsbeloppet för böterna endast med 10 procent och underlät att ogiltigförklara det beslut varigenom bötesbeloppet ökades vid beräkningen till följd av överträdelsens varaktighet,

— i tredje hand, ogiltigförklara tribunalens dom i den del tribunalen inte ogiltigförklarade det beslut varigenom utgångsbeloppet för böterna sattes ned med 25 procent till följd av den varierade behandlingen, och att domstolen, inom ramen för sin fulla prövningsrätt, fastställer en högre procentsats som återspeglar klagandenas bristande ansvarig för kartellen vad avser formmassor och sanitetsgods i PMMA, och därigenom säkerställa att en högre nedsättning är förenlig med den allmänna principen om proportionalitet, och

— förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna i enlighet med artikel 69.2 i rättegångsreglerna.

Grunder och huvudargument

Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV, Quinn Plastics GmbH har yrkat att tribunalens dom av den 30 november 2011 i mål T-208/06, Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV, Quinn Plastics GmbH mot Europeiska kommissionen upphävs i de delar som anges i överklagandet. Tribunalens dom avser en påstådd kartell bestående av en rad konkurrensbegränsande avtal och samordnade förfaranden inom metakrylatsektorn (kommissionens beslut K(2006) 2098 slutlig av den 31 maj 2006 angående ett förfarande med tillämpning av artikel 81 EG och artikel 53 i EES-avtalet (Ärende COMP/F/38.645 — Metakrylat)). Tribunalen fann att Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV, Quinn Plastics GmbH åsidosatte artikel 81 EG och artikel 53 i EES-avtalet genom att delta i en rad konkurrensbegränsande avtal och samordnade förfaranden som avsåg massiva plattor i polymetylmetakrylat, och fann att företagen var ansvariga för sitt deltagande i kartellen från april 1998 till och med slutet av oktober 1998 och från den 24 februari 2000 till den 21 augusti 2000.

Till stöd för sitt överklagande har Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV, Quinn Plastics GmbH åberopat tre grunder.

Den första grunden avser den omständigheten att tribunalen tillämpade unionsrätten på ett felaktigt sätt när den slog fast överträdelsen av artikel 101 FEUF och/eller tillämpade artikel 2 i rådets förordning nr 1/2003 (1) på ett felaktigt sätt. Såväl kommissionen som tribunalen fann det styrkt att det förelåg en överträdelse av artikel 101 FEUF genom ett rättsligt kriterium bestående av i) bevis på att klagandena närvarade vid de fyra mötena och ii) avsaknaden av bevis på att klagandena öppet tog avstånd från det som avhandlades på mötena. Kommissionen och tribunalen beaktade således inte objektiva och obestridda resonemang som visade att nämnda kriterium inte var lämpligt och att det i varje fall var otillfredsställande för att slå fast att klagandena åsidosatte artikel 101 FEUF. Genom att förlita sig på kriteriet har kommissionen och tribunalen inte iakttagit artikel 2 i förordning nr 1/2003 och slagit fast ett åsidosättande av artikel 101 FEUF trots att detta inte hade styrkts.

Den andra grunden består av två delar. I den första delgrunden har det i andra hand gjorts gällande att tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning genom att inte iaktta den allmänna principen om oskuldspresumtion när den ändrade kommissionens bedömning av den påstådda överträdelsens varaktighet. Tribunalen hade på grund av den allmänna oskuldspresumtionen inte rätt att förlänga den första perioden för det påstådda deltagandet bortom dagen för det andra mötet. I den andra delgrunden har det i andra hand anförts att tribunalens beslut att utöva sin fulla prövningsrätt genom att öka utgångsbeloppet med 10 procent utgör en felaktig rättstillämpning, eftersom beslutet inte är förenligt med de allmänna principerna om berättigade förväntningar och likabehandling. Tribunalen har, beträffande båda delgrunderna, åsidosatt artikel 23.3 i förordning nr 1/2003.

I den tredje grunden har klagandena i tredje hand anfört att tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning genom att upprätthålla nedsättningen av utgångsbeloppet med 25 procent och genom att inte bevilja ytterligare nedsättning. Tribunalen åsidosatte därmed artikel 23.3 i förordning nr 1/2003 och den allmänna principen om proportionalitet.

(1) Rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (EGT L 1, s. 1).