Domstolens dom den 23 november 1999. - Portugisiska republiken mot Europeiska kommissionen. - Talan om ogiltigförklaring - Handelspolitik - Kvantitativa begränsningar för import av textilprodukter - Produkter med ursprung i Indien - Förordning (EG) nr 3053/95 - Partiellt återkallande. - Mål C-89/96.



Rättsfallssamling 1999 s. I-08377



Sammanfattning

Parter

Domskäl

Beslut om rättegångskostnader

Domslut



Nyckelord

1 Talan om ogiltigförklaring - Återkallelse av den ifrågasatta rättsakten under förfarandet - Bevarande av de rättsverkningar som rättsakten har kunnat ge upphov till för dess målgrupper - Talan som mist sitt föremål - Nej

(EG-fördraget, artikel 173 (nu artikel 230 EG i ändrad lydelse))

2 Institutionernas rättsakter - Återkallelse - Rättsstridiga rättsakter - Villkor - Bevarande av de rättsverkningar som uppkommit - Otillåtet

Sammanfattning

1 En talan om ogiltigförklaring mister inte sitt föremål enbart av den anledningen att det ifrågasatta beslutet återkallas delvis under förfarandet, när det i återkallanderättsakten anges att den inte påverkar de rättigheter som den återkallade rättsakten har kunnat ge upphov till för dess målgrupper.

2 En gemenskapsinstitution, som har antagit en rättsakt utan att ha befogenhet att göra det, kan inte tillåtas att återkalla sagda rättsakt när dess lagenlighet har ifrågasatts vid domstolen, samtidigt som den i allt väsentligt bevarar dess verkningar för att därigenom, trots att den rättsstridiga rättsakten återkallats, förverkliga det syfte den velat uppnå genom att anta den.

Parter

I mål C-89/96,

Republiken Portugal, företrädd av L. Fernandes, chef för rättstjänsten vid utrikesministeriets avdelning för EG-frågor, och M. L. Duarte, juridisk rådgivare vid samma avdelning, båda i egenskap av ombud, delgivningsadress: Portugals ambassad, 33, allée Scheffer, Luxemburg,

sökande,

mot

Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av M. de Pauw och F. de Sousa Fialho, rättstjänsten, båda i egenskap av ombud, delgivningsadress: rättstjänsten, C. Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, Luxemburg,

svarande,

angående en talan om ogiltigförklaring av bilaga V om hemindustriprodukter och folkloristiska produkter till kommissionens förordning (EG) nr 3053/95 av den 20 december 1995 om ändring av bilagorna I, II, III, V, VI, VII, VIII, IX och XI till rådets förordning (EEG) nr 3030/93 om gemensamma regler för import av vissa textilprodukter från tredje land (EGT L 323, s. 1),

meddelar

DOMSTOLEN

sammansatt av ordföranden G.C. Rodríguez Iglesias, avdelningsordförandena J.C. Moitinho de Almeida, D.A.O. Edward och L. Sevón samt domarna P.J.G. Kapteyn (referent), C. Gulmann, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, H. Ragnemalm och M. Wathelet,

generaladvokat: A. Saggio,

justitiesekreterare: avdelningsdirektören H.A. Rühl,

med hänsyn till förhandlingsrapporten,

efter att parterna har avgivit muntliga yttranden vid sammanträdet den 28 april 1998,

och efter att den 25 februari 1999 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,

följande

Dom

Domskäl

1 Republiken Portugal har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 21 mars 1996, med stöd av artikel 173 första stycket i EG-fördraget (nu artikel 230 första stycket EG i ändrad lydelse) väckt talan om ogiltigförklaring av bilaga V om hemindustriprodukter och folkloristiska produkter (nedan kallad den omtvistade bilagan) till kommissionens förordning (EG) nr 3053/95 av den 20 december 1995 om ändring av bilagorna I, II, III, V, VI, VII, VIII, IX och XI till rådets förordning (EEG) nr 3030/93 om gemensamma regler för import av vissa textilprodukter från tredje land (EGT L 323, s. 1).

2 Genom artikel 1 femte och sjätte styckena i förordning nr 3053/95 ersätts bilaga VI till förordning (EEG) nr 3030/93 av den 12 oktober 1993 (EGT L 275, s. 1; svensk specialutgåva, område 11, volym 23, s. 62) med den omtvistade förordningen och upphävs bilaga VIa till samma förordning från och med den 1 januari 1995.

3 Genom artikel 1.1 i kommissionens förordning (EG) nr 1410/96 av den 19 juli 1996 om ett partiellt återkallande av förordning (EG) nr 3053/95 (EGT L 181, s. 15, nedan kallad återkallandeförordningen) upphävs artikel 1 femte och sjätte styckena i förordning (EG) nr 3053/95 med retroaktiv verkan från och med den 1 januari 1995.

4 I artikel 1.2 i återkallandeförordningen preciseras emellertid att det partiella återkallandet av förordning nr 3053/95 inte påverkar de rättigheter som artikel 1 femte och sjätte styckena i den sistnämnda förordningen har gett upphov till för de målgrupper som avses mellan den 1 januari 1995 och dagen för återkallandeförordningens ikraftträdande, det vill säga den 21 juli 1996.

5 Enligt första övervägandet i återkallandeförordningen antogs ändringarna av artikel 1 femte och sjätte styckena i förordning nr 3053/95 vid en tidpunkt då, enligt artikel 19 i förordning (EEG) nr 3030/93, kommissionen inte hade befogenhet att göra detta, eftersom rådet ännu inte hade beslutat att avsluta eller tillfälligt tillämpa de arrangemang som förhandlats fram av kommissionen med Republiken Indien och Islamiska republiken Pakistan vad avser marknadstillträde för textilvaror. Kommissionen ansåg följaktligen att förordning (EG) nr 3053/95 innehöll en formell felaktighet som rättfärdigade åtminstone ett partiellt återkallande eller upphävande.

6 I sin replik, som inlämnades den 26 augusti 1996, har den portugisiska regeringen yrkat att domstolen skall avgöra om det finns fog för talan, trots att den ifrågasatta delen av förordning nr 3053/95 återkallats. Den portugisiska regeringen har i det avseendet gjort gällande att den då den ingav sin ansökan visste att kommissionen, så snart rådet antog ett beslut om att ingå arrangemang med Republiken Indien och Islamiska republiken Pakistan vad avser marknadstillträde för textilvaror, rättsenligt skulle kunna anta genomförandebestämmelser med ett innehåll identiskt med det i den omtvistade bilagan.

7 Den portugisiska regeringen har dessutom gjort gällande att återkallandet av den omtvistade bilagan inte gör att ansökan helt förlorar sitt syfte, eftersom artikel 1.2 i återkallandeförordningen bevarar de rättigheter som bilagan har kunnat ge upphov till för dess målgrupper mellan den 1 januari 1995 och dagen för dess ikraftträdande.

8 Kommissionen har i sin duplik begärt att domstolen skall fastslå att det saknas anledning att döma i saken, eftersom talan förlorat sitt föremål.

9 Domstolen konstaterar i detta avseende att det framgår av artikel 1 i återkallandeförordningen att artikel 1 femte stycket i förordning nr 3053/95, i vilken föreskrevs att bilaga VI till förordning nr 3030/93 skulle ersättas med den omtvistade bilagan, upphävdes med retroaktiv verkan från och med den 1 januari 1995, men att detta inte påverkat de rättigheter som bilagan kunnat ge upphov till för dess målgrupper.

10 Därav följer att talan, till skillnad från vad kommissionen hävdar, inte har förlorat sitt föremål, eftersom vissa av den omtvistade bilagans verkningar kvarstår.

11 Föremålet för Republiken Portugals talan är att inte bara den omtvistade bilagan skall försvinna ur gemenskapens rättsordning utan även samtliga verkningar som denna har givit upphov till. Det finns därför anledning att döma i saken.

12 Som kommissionen uttryckligen har medgivit i första övervägandet i återkallandeförordningen, hade den vid tidpunkten för antagandet av förordning nr 3053/95 inte befogenhet att ersätta bilaga VI till förordning nr 3030/93 med den omtvistade bilagan.

13 Det kan tilläggas att en gemenskapsinstitution, som har antagit en rättsakt utan att ha befogenhet att göra det, inte kan tillåtas att återkalla sagda rättsakt när dess lagenlighet har ifrågasatts vid domstolen, samtidigt som den i allt väsentligt bevarar dess verkningar för att därigenom, trots att den rättsstridiga rättsakten återkallats, förverkliga det syfte den velat uppnå genom att anta den.

14 Därav följer att den portugisiska regeringens talan skall bifallas.

15 Vad beträffar kommissionens andrahandsyrkande, att verkningarna av förordning nr 3053/95 skall kvarstå, har kommissionen inte bevisat att det är nödvändigt att skydda de rättigheter som förordningen har kunnat ge upphov till för dess målgrupper. Som svar på en fråga i det avseendet har kommissionen under sammanträdet faktiskt medgivit att den inte hade kännedom om några specifika situationer som det hade varit nödvändigt att skydda.

16 Av det ovanstående följer att artikel 1 i förordning nr 3053/95 skall ogiltigförklaras till den del denna bestämmelse ersätter bilaga VI till förordning nr 3030/93 med bilaga V.

Beslut om rättegångskostnader

Rättegångskostnader

17 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Eftersom Republiken Portugal har yrkat att kommissionen skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna och kommissionen har tappat målet, skall yrkandet bifallas.

Domslut

På dessa grunder beslutar

DOMSTOLEN

följande dom:

18 Artikel 1 i kommissionens förordning (EG) nr 3053/95 av den 20 december 1995 om ändring av bilagorna I, II, III, V, VI, VII, VIII, IX och XI till rådets förordning (EEG) nr 3030/93 om gemensamma regler för import av vissa textilprodukter från tredje land ogiltigförklaras till den del denna bestämmelse ersätter bilaga VI till förordning nr 3030/93 med bilaga V.

19 Europeiska gemenskapernas kommission skall ersätta rättegångskostnaderna.