Domstolens dom (andra avdelningen) den 17 januari 2002. - Europeiska kommissionen mot Irland. - Fördragsbrott - Direktiv 96/82/EG - Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen. - Mål C-394/00.



Rättsfallssamling 2002 s. I-00581



Parter

Domskäl

Beslut om rättegångskostnader

Domslut



Nyckelord

1. Institutionernas rättsakter - Direktiv - Medlemsstaternas genomförande - Otillräckligt med enbart administrativ praxis

(Artikel 249 tredje stycket EG)

2. Talan om fördragsbrott - Domstolens prövning av huruvida talan är välgrundad - Situation som skall beaktas - Situationen vid utgången av den frist som har angivits i det motiverade yttrandet

(Artikel 226 EG)

Parter

I mål C-394/00,

Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av G. zur Hausen, i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,

sökande,

mot

Irland, företrätt av D. O'Hagan, i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,

svarande,

angående en talan om fastställelse av att Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 96/82/EG av den 9 december 1996 om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår (EGT L 10, 1997, s. 13), genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet eller under alla förhållanden genom att inte underrätta kommissionen om dessa bestämmelser,

meddelar

DOMSTOLEN (andra avdelningen)

sammansatt av avdelningsordföranden N. Colneric samt domarna R. Schintgen (referent) och V. Skouris,

generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer,

justitiesekreterare: R. Grass,

med hänsyn till referentens rapport,

och efter att den 11 oktober 2001 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,

följande

Dom

Domskäl

1 Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 25 oktober 2000, med stöd av artikel 226 EG väckt talan om fastställelse av att Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 96/82/EG av den 9 december 1996 om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår (EGT L 10, 1997, s. 13), genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet eller under alla förhållanden genom att inte underrätta kommissionen om dessa bestämmelser.

2 Enligt artikel 24.1 första stycket i direktiv 96/82 skulle medlemsstaterna anta de lagar och andra författningar som var nödvändiga för att följa direktivet senast 24 månader efter dess ikraftträdande och genast underrätta kommissionen om detta.

3 Enligt artikel 25 i direktiv 96/82 trädde detta direktiv i kraft den tjugonde dagen efter det att det hade offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Eftersom direktivet offentliggjordes på detta sätt den 14 januari 1997, trädde det i kraft den 3 februari samma år, och den frist som föreskrivs i artikel 24.1 första stycket i direktivet löpte ut den 3 februari 1999.

4 Eftersom kommissionen när fristen löpte ut inte hade underrättats om de bestämmelser som Irland hade antagit för att följa direktiv 96/82 och eftersom kommissionen inte heller hade någon annan information som gjorde det möjligt för den att dra slutsatsen att denna medlemsstat hade antagit de bestämmelser som var nödvändiga för att följa detta, ansåg kommissionen att Irland hade underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt detta direktiv. Genom skrivelse av den 10 maj 1999 anmodade kommissionen därför den irländska regeringen att inkomma med yttrande inom två månader.

5 I skrivelse av den 19 oktober 1999 underrättade de irländska myndigheterna kommissionen om att de höll på att utarbeta bestämmelser som syftade till att införliva direktiv 96/82 före utgången av år 1999.

6 Mot denna bakgrund riktade kommissionen den 27 oktober 1999 ett motiverat yttrande till Irland och uppmanade denna stat att inom två månader från delgivningen av det motiverade yttrandet vidta de åtgärder som var nödvändiga för att uppfylla skyldigheterna enligt direktiv 96/82.

7 Genom skrivelse av den 6 januari 2000 underrättade de irländska myndigheterna kommissionen om att ett förslag till förordning som syftade till att införliva direktiv 96/82 skulle sändas till kommissionen inom en snar framtid. Genom skrivelse av den 14 juli 2000 översände dessa myndigheter till kommissionen ett förslag till förordning med rubriken "European Communities (Control of Major Accident Hazards Involving Dangerous Substances) Regulations, 2000" (förordning om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår) och uppgav att kommissionen skulle underrättas om denna förordning så snart den antagits.

8 Sedan kommissionen konstaterat att den irländska regeringen inte hade underrättat den om de åtgärder som var nödvändiga för att införliva direktiv 96/82, väckte kommissionen förevarande talan.

9 Irland har inte bestritt att de åtgärder som är nödvändiga för att införliva direktiv 96/82 med nationell rätt inte antogs inom den föreskrivna fristen. Irland har emellertid gjort gällande att detta införlivande nu har genomförts i och med utfärdandet den 28 augusti 2000 av en lag med rubriken "The Planning and Development Act, 2000" (lag om planering och utveckling), vilken kompletterades med en förordning av ministern med ansvar för miljö och kommuner av den 31 oktober 2000, och antagandet den 21 december 2000 av en förordning med rubriken "European Communities (Control of Major Accident Hazards Involving Dangerous Substances) Regulations, 2000".

10 Irland har för övrigt anfört att redan i juli 1999 hade ministern med ansvar för miljö och kommuner offentliggjort ett cirkulär riktat till de behöriga myndigheterna med en rekommendation till dessa att agera som om direktiv 96/82 redan hade införlivats.

11 Det skall i detta avseende erinras om att enligt domstolens fasta rättspraxis kan inte enbart administrativ praxis, som till sin art är sådan att den fritt kan ändras av myndigheten och som inte offentliggörs i tillräcklig utsträckning, anses som ett giltigt fullgörande av de skyldigheter som följer av fördraget (se särskilt dom av den 11 november 1999 i mål C-315/98, kommissionen mot Italien, REG 1999, s. I-8001, punkt 10, och av den 11 oktober 2001 i mål C-254/00, kommissionen mot Nederländerna, REG 2001, s. I-7567, punkt 7).

12 Domstolen har för övrigt vid upprepade tillfällen fastställt att förekomsten av ett fördragsbrott skall bedömas mot bakgrund av den situation som rådde i medlemsstaten vid utgången av den frist som har angivits i det motiverade yttrandet, och domstolen skall inte beakta senare förändringar (se särskilt dom av den 12 december 2000 i mål C-435/99, kommissionen mot Portugal, REG 2000, s. I-11179, punkt 16, och av den 11 oktober 2001 i mål C-111/00, kommissionen mot Österrike, REG 2001, s. I-7555, punkt 13).

13 I förevarande fall är det ostridigt att när den frist om två månader som angavs i det motiverade yttrandet löpte ut hade direktiv 96/82 inte införlivats med irländsk rätt. Mot denna bakgrund skall kommissionens talan anses välgrundad.

14 Det skall följaktligen fastställas att Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktiv 96/82 genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv.

Beslut om rättegångskostnader

Rättegångskostnader

15 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att Irland skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Irland har tappat målet, skall denna stat ersätta rättegångskostnaderna.

Domslut

På dessa grunder beslutar

DOMSTOLEN (andra avdelningen)

följande dom:

1) Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 96/82/EG av den 9 december 1996 om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår, genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv.

2) Irland skall ersätta rättegångskostnaderna.