Förstainstansrättens beslut (andra avdelningen i utökad sammansättning) av den 27 april 1995. - Casillo Grani SNC mot Europeiska kommissionen. - Statligt stöd - Sökanden försatt i konkurs - Berättigat intresse av att få saken prövad - Anledning att pröva talan saknas. - Mål T-443/93.



Rättsfallssamling 1995 s. II-01375



Sammanfattning

Parter

Domskäl

Beslut om rättegångskostnader

Domslut



Nyckelord

Talan om ogiltigförklaring - Berättigat intresse av att få saken prövad - Sökanden ifrågasätter ett beslut om att bevilja en av sökandens konkurrenter statligt stöd - Sökanden förklaras därefter, men innan utbetalningen av stödet sker, vara försatt i konkurs - Intresset av att få saken prövad upphör - Anledning att pröva talan saknas

(EG-fördraget, artikel 173)

Sammanfattning

Det saknas anledning att pröva en talan om ogiltigförklaring som har väckts av ett företag med anledning av ett beslut från kommissionen, i vilket en konkurrent beviljades statligt stöd, eftersom sökandens berättigade intresse av att få saken prövad, i den mån intresset existerade, upphörde i och med att företaget under tiden, och innan utbetalningen av stödet skulle ha kunnat påverka företagets konkurrenssituation, förklarades vara försatt i konkurs.

Parter

I mål T-443/93,

Casillo Grani snc, ett bolag bildat enligt italiensk rätt, San Giuseppe Vesuviano (Italien), företrätt av Mario Siragusa, Maurizio DöAlbora och Giuseppe Scassellati-Sforzolini, advokater i respektive Rom, Neapel och Bologna, med delgivningsadress i Luxemburg hos advokatbyrån Ernest Arendt, 8-10, rue Mathias Hardt,

sökande,

mot

Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av Michel Nolin, Daniel Calleja y Crespo och Richard Lyal, samtliga vid rättstjänsten, i egenskap ombud, med delgivningsadress i Luxemburg hos Georgios Kremlis, rättstjänsten, Centre Wagner, Kirchberg,

svarande,

med stöd av

Italgrani SpA, ett bolag bildat enligt italiensk rätt, Neapel (Italien), företrätt av Aurelio Pappalardo, advokat i Trapani, Luigi Sico och Felice Casucci, advokater i Neapel, Massimo Annesi och Massimo Merola, advokater i Rom, med delgivningsadress i Luxemburg hos advokatbyrån Alain Lorang, 51, rue Albert 1er,

intervenient,

angående en talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut 91/474/EEG, av den 16 augusti 1991, angående stöd utgivna av den italienska regeringen till bolaget Italgrani för uppförandet av ett jordbrukslivsmedelskomplex i Mezzogiorno (EGT nr L 254, s. 14),

meddelar

FÖRSTAINSTANSRÄTTEN

(andra avdelningen i utökad sammansättning)

sammansatt av B. Vesterdorf, ordförande på andra avdelningen i utökad sammansättning, samt D.P.M. Barrington, A. Saggio, H. Kirschner samt A. Kalogeropoulos, domare,

justitiesekreterare: M.J. Palacio Gonzalez, byrådirektör,

med hänsyn till det skriftliga förfarandet och efter det muntliga förfarandet den 9 november 1994,

följande

Dom

Domskäl

1 Genom ansökan inkommen till domstolens kansli den 2 december 1991 har sökanden, Casillo Grani snc, anhängiggjort en talan i vilken det yrkas att kommissionens beslut 91/474/EEG av den 16 augusti 1991 angående stöd utgivna av den italienska regeringen till bolaget Italgrani för uppförandet av ett jordbrukslivsmedelskomplex i Mezzogiorno, skall ogiltigförklaras (EGT nr L 254, s. 14).

2 Genom beslut av domstolens president av den 8 februari 1993 har Italgrani SpA beviljats intervenera till stöd för kommissionens talan.

3 Med tillämpning av artikel 4 i rådets beslut 93/350/Euratom, EKSG, EEG, av den 8 juni 1993, med ändring av beslut 88/591/EKSG, EEG, Euratom, som inrättade Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt (EGT nr L 144, s. 21), har målet hänskjutits till förstainstansrätten genom beslut av domstolen den 27 september 1993. Målet har tilldelats den andra avdelningen i utökad sammansättning.

4 Genom beslut av ordföranden för förstainstansrättens andra avdelning i utökad sammansättning, av den 28 september 1994, har målet förenats med målen T-435/93, ASPEC m.fl. mot kommissionen, och T-442/93, AAC m.fl. mot kommissionen, inför den muntliga förhandlingen.

5 Efter det att datum för sammanträde bestämts, informerade en av Casillo Granis advokater förstainstansrätten, genom skrivelse inkommen till förstainstansrättens kansli den 3 oktober 1994, att nämnda bolag hade försatts i konkurs. Denne advokat uppgav därefter per telefon att bolaget inte skulle närvara vid sammanträdet den 9 november 1994 och att han frågat konkursförvaltaren om tillstånd att fortsätta förfarandet.

6 Genom fax inkommet till förstainstansrättens kansli den 2 november 1994 sände samme advokat för sökandens räkning en kopia av ett beslut av domaren som tilldelats konkursen, vilket uppmanade konkursförvaltaren att välja delgivningsadress hos advokatbyrån Siragusa och Scassellati-Sforzolini inför förhandlingen vid förstainstansrätten. Sökanden var inte närvarande vid sammanträdet den 9 november 1994.

7 Under dessa omständigheter bör det påpekas att det framgår av akten att det intresse av att få saken prövad som sökanden gjort gällande ligger i det faktum att sökanden har påstått befinna sig i en konkurrenssituation med det bolag som är mottagare av de stöd som beslutet i fråga rör. Efter att sökandebolaget har förklarats i konkurs har dock ett sådant intresse av att få saken prövad, såvitt det har existerat, försvunnit.

8 Det bör tilläggas att eftersom stödet i fråga, enligt den information som intervenienten Italgrani lämnat under den muntliga förhandlingen ännu inte har kommit intervenienten tillhanda, har beslutet inte heller kunnat påverka konkurrenssituationen för sökandebolaget innan det försattes i konkurs.

9 Härav följer att det inte längre finns anledning att pröva målet, som därför avskrivs.

Beslut om rättegångskostnader

Rättegångskostnader

10 Enligt lydelsen av artikel 87.6 i rättegångsreglerna skall förstainstansrätten i mål där det inte finns anledning att döma i saken besluta om kostnaderna enligt vad den finner skäligt. Med hänsyn till omständigheterna i det aktuella fallet anser förstainstansrätten det lämpligt att förplikta sökanden att bära kostnaderna, även de som redovisats av intervenienten.

Domslut

På dessa grunder beslutar

FÖRSTAINSTANSRÄTTEN

(andra avdelningen i utökad sammansättning)

följande dom:

11 Mål T-443/93 avskrivs från vidare handläggning i förstainstansrätten.

12 Sökanden skall bära rättegångskostnaderna, även de som redovisats av intervenienten.