Domstolens dom (fjärde avdelningen) den 11 september 2003. - Europeiska kommissionen mot Irland. - Fördragsbrott - Artikel 5 i direktiv 79/923/EEG - Kvalitetskrav för skaldjursvatten - Program för minskning av föroreningar. - Mål C-67/02.



Rättsfallssamling 2003 s. I-09019



Parter

Domskäl

Beslut om rättegångskostnader

Domslut



Nyckelord

Talan om fördragsbrott - Domstolens prövning av om talan är välgrundad - Situation som skall beaktas - Situationen vid utgången av den frist som har angivits i det motiverade yttrandet

(Artikel 226 EG)

Parter

I mål C-67/02,

Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av M. Shotter, i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,

sökande,

mot

Irland, företrätt av D. O'Hagan, i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,

svarande,

angående en talan om fastställelse av att Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 79/923/EEG av den 30 oktober 1979 om kvalitetskrav för skaldjursvatten (EGT L 281, s. 47; svensk specialutgåva, område 15, volym 2, s. 200) genom att inte, i enlighet med artikel 5 i direktivet, anta program för alla sina angivna skaldjursvatten,

meddelar

DOMSTOLEN (fjärde avdelningen)

sammansatt av avdelningsordföranden C.W.A. Timmermans samt domarna A. La Pergola (referent) och S. von Bahr,

generaladvokat: F.G. Jacobs,

justitiesekreterare: R. Grass,

med hänsyn till referentens rapport,

med hänsyn till beslutet att avgöra målet utan förslag till avgörande, vilket fattats efter att ha hört generaladvokaten,

följande

Dom

Domskäl

1 Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 28 februari 2002, med stöd av artikel 226 EG väckt talan om fastställelse av att Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 79/923/EEG av den 30 oktober 1979 om kvalitetskrav för skaldjursvatten (EGT L 281, s. 47, svensk specialutgåva, område 15, volym 2, s. 200, nedan kallat direktivet), genom att inte, i enlighet med artikel 5 i direktivet, anta program för alla sina angivna skaldjursvatten.

2 I artikel 4 i direktivet föreskrivs följande:

"1. Medlemsstaterna skall inledningsvis inom en tvåårsperiod efter anmälan av detta direktiv ange skaldjursvatten.

2. Medlemsstaterna får senare besluta att ytterligare vatten skall ingå.

3. Medlemsstaterna får se över beslutet att ange vissa vatten, särskilt för att ta hänsyn till faktorer som inte var kända när beslutet fattades, varvid den princip som anges i artikel 8 skall beaktas."

3 I artikel 5 i direktivet föreskrivs följande:

"Medlemsstaterna skall upprätta program för att minska föroreningarna och säkerställa att angivna vatten, inom sex år efter beslutet enligt artikel 4, uppfyller kraven, både vad avser de värden som medlemsstaterna har fastställt enligt artikel 3 och anmärkningarna i kolumnerna G och I i bilagan."

4 Irland införlivade direktivet genom antagande av Quality of Shellfish Waters Regulations (förordning om kvalitetskrav för skaldjursvatten) av den 18 juli 1994 (SI nr 200). I samma författning angav Irland skaldjursvatten i enlighet med artikel 4 i direktivet. Härav följer att Irland var skyldigt att upprätta programmen i enlighet med artikel 5 inom sex år från detta datum.

5 I enlighet med det i artikel 226 första stycket EG angivna förfarandet riktade kommissionen i en skrivelse av den 25 juli 2001, sedan Irland hade beretts tillfälle att yttra sig, ett motiverat yttrande till denna medlemsstat och anmodade den att inom två månader från delgivningen av detta yttrande upprätta de program för att minska föroreningar som föreskrivs i artikel 5 i direktivet. Av de upplysningar som de irländska myndigheterna lämnade till kommissionen med anledning av det ovannämnda yttrandet framgick att Irland inte hade vidtagit alla de åtgärder som var nödvändiga för att följa bestämmelserna i direktivet, vad gäller upprättandet av de program som föreskrivs i sagda artikel 5. Kommissionen beslutade därför att väcka förevarande talan.

6 Kommissionen har i sin ansökan hävdat att Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 5 i direktivet, genom att inte anta program för alla sina skaldjursvatten.

7 Den irländska regeringen har i sitt svaromål inte bestridit det påstådda fördragsbrottet. Den har emellertid riktat uppmärksamheten på de programförslag som har utarbetats av de behöriga myndigheterna och har anmodat domstolen att vilandeförklara målet, för att ge kommissionen tillfälle att undersöka dessa förslag.

8 Kommissionen har i sin replik, samtidigt som den har vidhållit sin talan mot Irland, gjort gällande att dessa programförslag under alla omständigheter inte uppfyller de krav som ställs i direktivet.

9 Den irländska regeringen har i sin duplik inte bestridit att den inte har upprättat något program i enlighet med artikel 5 i direktivet. Den har framhållit sin avsikt att se över programförslagen i enlighet med de påpekanden som framförts av kommissionen.

10 Domstolen erinrar om att förekomsten av ett fördragsbrott enligt fast rättspraxis skall bedömas mot bakgrund av den situation som rådde i medlemsstaten vid utgången av den frist som har angivits i det motiverade yttrandet och att domstolen inte skall beakta senare förändringar (se bland annat dom av den 6 juni 2002 i mål C-177/01, kommissionen mot Frankrike, REG 2002, s. I-5137, punkt 13).

11 Det framgår emellertid av det ovan anförda att Irland inte hade upprättat några program att minska föroreningar i den mening som avses i artikel 5, när den tidsfrist som fastställts i det motiverade yttrandet löpte ut.

12 Mot denna bakgrund skall kommissionens talan anses välgrundad.

13 Följaktligen skall det fastställas att Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktivet, genom att inte, i enlighet med artikel 5 i direktivet, anta program för alla sina angivna skaldjursvatten.

Beslut om rättegångskostnader

Rättegångskostnader

14 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att Irland skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Irland har tappat målet, skall kommissionens yrkande bifallas.

Domslut

På dessa grunder beslutar

DOMSTOLEN (fjärde avdelningen)

följande dom:

1) Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 79/923/EEG av den 30 oktober 1979 om kvalitetskrav för skaldjursvatten, genom att inte, i enlighet med artikel 5 i direktivet, ha upprättat program för alla sina angivna skaldjursvatten.

2) Irland skall ersätta rättegångskostnaderna.