ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
23

Den 9 juli 2015 godkände regeringen i Région de Bruxelles-Capitale vid den första behandlingen utkastet till en förordning om utseende av området Natura 2000BE 1000001 ”La Forêt de Soignes avec lisières et domaines boisés avoisinants et la Vallée de la Woluwe – complexe Forêt de Soignes-Vallée de la Woluwe ”. Samråd med allmänheten beträffande detta utkast ägde rum under tiden 24 september–7 november 2015, vilket ledde till att 202 klagomål lämnades in, varav ett härrörde från CFE.
6

I artikel 3 med rubriken ”Konsumentens rättigheter” i samma direktiv föreskrivs följande: ”1. Säljaren skall vara ansvarig gentemot konsumenten för all bristande avtalsenlighet som föreligger när varan levereras. 2. I fall av bristande avtalsenlighet skall konsumenten ha rätt att utan kostnad få varan återställd till avtalsenlighet genom reparation eller utbyte i enlighet med punkt 3 eller att få ett skäligt prisavdrag eller att häva avtalet med avseende på den varan, i enlighet med punkterna 5 och 6. 3. I första hand har konsumenten rätt att kräva att säljaren reparerar varan eller byter ut den, i båda fallen utan kostnad, såvida detta inte är omöjligt eller oproportionellt. En påföljd skall anses oproportionell om den åsamkar säljaren kostnader som är orimliga i jämförelse med den alternativa påföljden, under beaktande av – varans värde om ingen bristande avtalsenlighet hade förelegat, – betydelsen av den bristande avtalsenligheten och – huruvida den alternativa påföljden skulle kunna fullgöras utan väsentlig olägenhet för konsumenten. Alla reparationer och utbyten skall fullgöras inom rimlig tid och utan väsentlig olägenhet för konsumenten samt under beaktande av varans art och det ändamål för vilket konsumenten behövde varan. 4. Uttrycket ’utan kostnad’ i punkterna 2 och 3 hänför sig till nödvändiga kostnader som uppkommer för att få varan återställd till avtalsenlighet, särskilt frakt-, arbets- och materialkostnader. 5. Konsumenten har rätt att kräva ett lämpligt prisavdrag eller att häva avtalet – om konsumenten varken har rätt att få varan reparerad eller utbytt eller – om säljaren inte har vidtagit rättelse inom rimlig tid eller – om säljaren inte har vidtagit rättelse utan väsentlig olägenhet för konsumenten. 6. Konsumenten har inte rätt att häva avtalet om bristen på avtalsenlighet är ringa.”
11

I artikel 71.1, 71.2 och 71.4 i denna lag föreskrivs följande: ”1. Skyldigheten att registrera sig för mervärdesskatt och beräkna mervärdesskatten samt betala in den till statsbudgeten åligger de beskattningsbara personer som levererar varor inom det nationella territoriet … En person som är skyldig att registrera sig för mervärdesskatt ska lämna in en ansökan om mervärdesskatteregistrering. 2. Utan hinder av vad som sägs i punkt 1 ska en beskattningsbar person som är etablerad i Republiken Litauen inte vara skyldig att lämna in en ansökan om registrering för mervärdesskatt, beräkna mervärdesskatten eller betala in den till statsbudgeten i enlighet med det förfarande som föreskrivs i denna lag för varor … och (eller) tjänster som tillhandahålls inom landet, om det totala årliga vederlaget som erhållits för de varor och (eller) tjänster som tillhandahålls vid utövande av ekonomisk verksamhet (under de 12 senaste månaderna) inte har överstigit 155000 litauiska litas (LTL). Mervärdesskatt beräknas från den månad då denna gräns nåddes. Mervärdesskatt beräknas inte för varor och tjänster för vilka vederlaget inte översteg det ovan nämnda beloppet om 155000 LTL. … … 4. Underlåtenhet att lämna in en ansökan om registrering för mervärdesskatt befriar inte den beskattningsbara personen från skyldigheten att beräkna mervärdesskatt för de varor som vederbörande har levererat och (eller) de tjänster som vederbörande har tillhandahållit.”
13

I den engelska versionen har samma förklarande anmärkning följande lydelse: ”Beer is an alcoholic beverage obtained by fermenting a liquor (wort) prepared from malted cereals (most commonly barley or wheat), water and (usually) hops. Certain quantities of non–malted cereals (e.g., maize (corn) or rice) may also be used for the preparation of the liquor (wort). The addition of hops imparts a bitter and aromatic flavour and improves the keeping qualities. Cherries or other flavouring substances are sometimes added during fermentation. Sugar (particularly glucose), colouring matter, carbon dioxide and other substances may also be added. According to the fermenting process employed, the products may be bottom fermentation beer, obtained at a low temperature with bottom yeasts, or top fermentation beer, obtained at a higher temperature with top yeasts. Beer may be pale or dark, sweet or bitter, mild or strong. It may be put up in barrels, bottles or in airtight tins and may be marketed as ale, stout, etcetera This heading also covers concentrated beer prepared by vacuum–condensing beer of low alcoholic strength (but with a high content of malt extract) to between one fifth and one sixth of its original volume. The heading does not cover: (a) Certain beverages which, although they are sometimes described as beers, do not contain alcohol (e.g., beverages prepared from water and caramelised sugar) (heading 22.02). (b) Beverages called non–alcoholic beer consisting of beer made from malt, the alcoholic strength of which by volume has been reduced to 0.5 % vol or less (heading 22.02). (c) Medicaments of heading 30.03 or 30.04.”
14

Under åren 2012–2014 försände Milan Vinš varje månad, per post, 400–500 militära samlarobjekt ut ur unionen. Han lämnade inte in någon mervärdesskattedeklaration för dessa varor, eftersom han ansåg att de berörda leveranserna var undantagna från mervärdesskatteplikt i egenskap av varor avsedda för export.
40

Den 28 maj 2003 avgav Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) en gemensam uppdragsrapport (nedan kallad Olafs rapport från år 2003) avseende de EXP-certifikat som utfärdats av myndigheterna i Anguilla under åren 1998 och 1999. I punkt 4.2 i denna rapport påpekade Olaf att gällande tullförfaranden i Anguilla inte hade förändrats under hela denna period och att de företag som agerat i egenskap av importörer av aluminiumleveranser till Anguilla omnämndes i de EXP-certifikat som utfärdats av myndigheterna i Anguilla såsom exportörer av dessa varor. Enligt vad som angavs i punkt 4.2 i nämnda rapport hade även det ”transportbidrag” som utbetalats till importörer i unionen varit oförändrat under nämnda period, även om Corbis hade ändrat innehållet i de fakturor som tillställts myndigheterna i Anguilla. I dessa fakturor nämndes inte längre det ”transportbidrag” som Corbis betalat ut separat. I punkt 4.3 i Olafs rapport från år 2003 angavs vidare att det ekonomiska incitament som utbetalades i form av nämnda bidrag i allmänhet uppgick till 25 amerikanska dollar (USD) per ton aluminium som importerats till unionen via Anguilla men att det i vissa fall kunde vara högre. I punkt 4.3 angavs dessutom namnen på de importföretag i unionen som hade erhållit utbetalningar avseende detta ”transportbidrag” samt det sammanlagda belopp som utbetalats.
41

Under dessa omständigheter kan inte åsidosättandet av principen om skälig handläggningstid i mål T‑82/08 vara den avgörande orsaken till den skada som Guardian Europe åsamkats till följd av kostnaderna för bankgarantin under den period som motsvarar den tid med vilken den skäliga handläggningstiden överskreds. En sådan skada är nämligen följden av Guardian Europes eget val att låta bankgarantin bestå under hela förfarandet i det målet, trots de finansiella konsekvenser som detta gav upphov till (se, dom av den 13 december 2018, Europeiska unionen/Kendrion, C‑150/17 P, EU:C:2018:1014, punkt 61).
50

Enligt Republiken Italien har kommissionen felaktigt dragit slutsatsen att det i detta fall är fråga om en ”betydande ändring av den befintliga koncessionen”. Enligt denna medlemsstat har nämligen föremålet för koncessionen inte ändrats i förhållande till det ursprungliga avtalet och 2009 års ersättande avtal, vilket är en följd av en skyldighet som infördes genom lagar och andra författningar under år 2006, i syfte att införa samtliga avtalsvillkor för varje motorvägskoncession i en enda rättshandling, som ska sammanfatta, revidera och utgör en förnyelse (novation) av de föregående avtalen. Republiken Italien har preciserat att det är decreto-legge n. 262 – Disposizioni urgenti in materia tributaria e finanziaria (lagdekret nr 262 om brådskande åtgärder på skatte- och finanseringsområdet), av den 3 oktober 2006 (GURI nr 230, av den 3 oktober 2006), omvandlad till lag, med ändringar, genom legge nr 286 [(lag nr 286), av den 24 november 2006 (ordinarie tillägg genom GURI nr 277, av den 28 november 2006), senare ändrad genom artikel 1.1030 i lag nr 296 – Disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (finanziaria 2007) lag nr 296 om bestämmelser avseende statens årliga och fleråriga budget (finanslagen år 2007)] av den 27 december 2006 (ordinarie tillägg till GURI nr 299, av den 27 december 2006), vilken föreskrev nya bestämmelser inom området motorvägskoncessioner.
8

Artikel 3 i förordning nr 800/2008 har rubriken ”Villkor för undantag” och återfinns i kapitel I i förordningen, vilket har rubriken ”Allmänna bestämmelser”. I den artikeln föreskrivs följande: ”1. Stödordningar som uppfyller alla villkor i kapitel I i denna förordning och de relevanta bestämmelserna i kapitel II i denna förordning ska anses vara förenliga med den [inre] marknaden i den mening som avses i artikel [107.3 FEUF] och ska vara undantagna från anmälningsskyldigheten i artikel [108.3 FEUF], under förutsättning att allt individuellt stöd som beviljas enligt en sådan stödordning uppfyller alla villkor i denna förordning, och att stödordningen innehåller en tydlig hänvisning till denna förordning med angivande av förordningens titel och en publiceringshänvisning till Europeiska unionens officiella tidning. 2. Individuellt stöd som beviljas enligt en stödordning som avses i punkt 1 ska anses vara förenligt med den [inre] marknaden i den mening som avses i artikel [107.3 FEUF] och ska vara undantaget från anmälningsskyldigheten i artikel [108.3 FEUF], under förutsättning att stödet uppfyller alla villkor i kapitel I i denna förordning och de relevanta bestämmelserna i kapitel II i denna förordning, och att den individuella stödåtgärden innehåller en tydlig hänvisning till de relevanta bestämmelserna i denna förordning med angivande av relevanta bestämmelser, förordningens titel samt en publiceringshänvisning till Europeiska unionens officiella tidning. 3 Stöd för särskilda ändamål som uppfyller alla villkor i kapitel I i denna förordning och de relevanta bestämmelserna i kapitel II i denna förordning ska anses vara förenligt med den [inre] marknaden i den mening som avses i artikel [107.3 FEUF] och ska vara undantaget från anmälningsskyldigheten i artikel [108.3 FEUF], under förutsättning att stödet innehåller en tydlig hänvisning till de relevanta bestämmelserna i denna förordning med angivande av de relevanta bestämmelserna, förordningens titel samt en publiceringshänvisning till Europeiska unionens officiella tidning.”
18

Artikel 21 i förordning nr 1069/2009, med rubriken ”Insamling och identifiering beträffande kategori och transport”, har följande lydelse: ”1. De driftansvariga ska utan onödigt dröjsmål samla in, identifiera och transportera animaliska biprodukter under sådana förutsättningar att risker för människors och djurs hälsa undviks. 2. De driftansvariga ska se till att animaliska biprodukter och därav framställda produkter under transporten åtföljs av ett handelsdokument eller, om så krävs i denna förordning eller enligt en åtgärd som antagits enligt punkt 6, av ett hälsointyg. … 3. Handelsdokument och hälsointyg som åtföljer animaliska biprodukter eller därav framställda produkter under transport ska innehålla åtminstone uppgift om ursprunget till, bestämmelseorten för och mängden av sådana produkter och en beskrivning av de animaliska biprodukterna eller de därav framställda produkterna och deras märkning, om sådan märkning krävs enligt denna förordning. … 4. Driftansvariga ska samla in, transportera och bortskaffa matavfall i kategori 3 i enlighet med nationella åtgärder av det slag som föreskrivs i artikel 13 i [direktiv 2008/98]. …”
1

Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu) Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang) Inc, Csi Cells Co. Ltd och Csi Solar Power Group Co. Ltd, tidigare Csi Solar Power (China), Inc. (nedan kallade Csi Solar Power) har yrkat att domstolen ska upphäva den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 28 februari 2017, JingAo Solar m.fl./rådet (T-158/14, T-161/14 och T-163/14, ej publicerad, EU:T:2017:126) (nedan kallad den överklagade domen) i den del tribunalen genom nämnda dom ogillade deras talan om ogiltigförklaring av rådets genomförandeförordning (EU) nr 1239/2013 av den 2 december 2013 om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av solcellsmoduler av kristallint kisel och väsentliga komponenter (dvs. celler) med ursprung i eller avsända från Folkrepubliken Kina (EUT L 325, 2013, s. 66) (nedan kallad den omtvistade förordningen) i den mån den är tillämplig på klagandena.
7

I artikel 5 i direktivet, som återfinns i kapitel III med rubriken ”Inlämnande och prövning av ansökan”, anges följande: ”1. Medlemsstaterna skall avgöra om en ansökan till de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten om inresa och vistelse för familjeåterförening skall lämnas in av referenspersonen eller av dennes familjemedlemmar. 2. Ansökan skall åtföljas av skriftliga bevis för familjebanden och för att villkoren i artiklarna 4 och 6 och, i förekommande fall, artiklarna 7 och 8 är uppfyllda, samt bestyrkta kopior av familjemedlemmarnas resehandlingar. Om det är lämpligt för att styrka familjebanden, får medlemsstaterna hålla samtal med referenspersonen och dennes familjemedlemmar och göra de utredningar som bedöms nödvändiga. … 4. Så snart som möjligt och under alla omständigheter senast nio månader efter det att ansökan har lämnats in, skall medlemsstatens behöriga myndigheter skriftligen underrätta den person som har lämnat in ansökan om beslutet. Om prövningen av ansökan är av komplicerad natur, får tidsfristen i första stycket i undantagsfall förlängas. Ett beslut om avslag skall motiveras. Samtliga följder av att ett beslut inte har fattats när tidsfristen i första stycket löper ut skall regleras i den berörda medlemsstatens nationella lagstiftning. 5. Vid prövningen av ansökan skall medlemsstaterna ta vederbörlig hänsyn till att underåriga barns bästa skall komma i främsta rummet.”
18

Enligt artikel L. 621–2, punkterna 1 och 2, i code de l’entrée et du séjour des étrangers et du droit d’asile (lagen om utlänningars inresa och vistelse samt om rätt till asyl) i dess lydelse enligt lag nr 2012–1560 av den 31 december 2012 (nedan kallad utlänningslagen): ”En utlänning som inte är medborgare i en medlemsstat i Europeiska unionen ska dömas till fängelse i högst ett år och 3750 euro i böter i följande fall: 1° Om utlänningen reser in på Frankrikes europeiska territorium utan att uppfylla de villkor som anges i artikel 5.1 a, b eller c i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 562/2006 av den 15 mars 2006 om en gemenskapskodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna) [(EUT L 105, 2006, s. 1)] och utan att ha fått tillstånd att resa in i landet enligt artikel 5.4 a och c i samma förordning. Detsamma gäller när utlänningen är föremål för en registrering i syfte att neka inresa enligt ett verkställbart beslut som antagits av en annan stat som är part i [tillämpningskonventionen]. 2o Om utlänningen reser in på Frankrikes europeiska territorium direkt från en stat som är part i [tillämpningskonventionen] utan att följa bestämmelserna i artiklarna 19.1, 19.2, 20.l, 21.1 eller 21.2 i nämnda konvention, med undantag av de villkor som omnämns i artikel 5.1 e i förordning (EG) nr 562/2006 … och i artikel 5.1 d, när registreringen i syfte att neka inresa inte följer av ett verkställbart beslut som antagits av en annan stat som är part i [tillämpningskonventionen]. … Vid tillämpningen av denna artikel får allmänt åtal väckas först när sakförhållandena har fastställts under de omständigheter som anges i artikel 53 i straffprocesslagen.”
15

I artikel 3 i Dublin III-förordningen föreskrivs följande: ”1. Medlemsstaterna ska pröva varje ansökan om internationellt skydd som lämnas in av en tredjelandsmedborgare eller en statslös person som är tillämplig på någon av medlemsstaternas territorium, inklusive vid gränsen eller i transitområden. Ansökan ska prövas av en enda medlemsstat, som ska vara den medlemsstat som enligt kriterierna i kapitel III fastställs som ansvarig. 2. Om ansvarig medlemsstat inte kan fastställas på grundval av kriterierna i denna förordning …, ska den medlemsstat där ansökan om internationellt skydd först lämnades in ansvara för prövningen. Om det är omöjligt att överföra en sökande till den medlemsstat som ursprungligen utsetts som ansvarig på grund av att det finns välgrundade skäl att anta att det finns systematiska brister i asylförfarandet och i mottagningsvillkoren för sökande i den medlemsstaten, vilket medför en risk för omänsklig eller förnedrande behandling i den mening som avses i artikel 4 i [stadgan], ska den medlemsstat som genomför förfarandet för att fastställa ansvarig medlemsstat fortsätta att undersöka de kriterier som anges i kapitel III för att fastställa huruvida en annan medlemsstat kan utses som ansvarig. Om överföringen i enlighet med denna punkt inte kan göras till någon medlemsstat som utsetts på grundval av kriterierna i kapitel III eller till den medlemsstat där ansökan först lämnades in, ska den medlemsstat som genomför förfarandet för att fastställa vilken medlemsstat som är ansvarig bli ansvarig medlemsstat. 3. Varje medlemsstat behåller möjligheten att skicka en sökande till ett säkert tredjeland om inte annat följer av de bestämmelser och garantier som föreskrivs i direktiv 2013/32/EU.”
8

I artikel 316 i mervärdesskattedirektivet föreskrivs följande: ”1. Medlemsstaterna skall ge beskattningsbara återförsäljare rätt att välja att tillämpa ordningen för beskattning av vinstmarginal för leveranser av följande varor: a) Konstverk, samlarföremål eller antikviteter som de själva importerat. b) Konstverk som levererats till dem av upphovsmännen till dessa eller av upphovsmännens efterföljande rättsinnehavare. c) Konstverk som levererats till dem av en annan beskattningsbar person än den beskattningsbara återförsäljaren, i fall där en reducerad skattesats tillämpats på leveransen med stöd av artikel 103. 2. Medlemsstaterna skall fastställa närmare regler för utnyttjandet av valmöjligheten i punkt 1 vilken under alla omständigheter skall gälla under minst två kalenderår.”
12

Torsten Hein är anställd av Holzkamm som betonggjutare. Anställningsförhållandet dem emellan regleras av bestämmelserna i byggnadsavtalet. Under kalenderåret 2015 hade Torsten Hein korttidsarbete under sammanlagt 26 veckor. Under åren 2015 och 2016 tog han ut 30 semesterdagar som han hade tjänat in under år 2015.
63

I detta sammanhang har Republiken Grekland hävdat att åtgärden att sätta ENAE under särskild förvaltning är en lämplig åtgärd för att likvidera detta bolag, eftersom denna åtgärd är helt i överensstämmelse med unionsrättens krav, med tanke på att detta förfarande möjliggör försäljning på offentlig auktion av alla eller vissa av detta företags verksamhetsgrenar eller enskilda tillgångar, under det ansvar som tilldelas en oberoende förvaltare och under rättslig kontroll. Detta särskilda förvaltningsförfarande, som kunde slutföras inom tolv månader efter det att den särskilda förvaltaren utsetts, åstadkommer åtminstone samma garantier som det ordinarie konkursförfarandet och detta med mycket större skyndsamhet och öppenhet. Detta förfarande gör det möjligt att undvika värdeminskning av de berörda tillgångarna och garanterar att ENAE:s militära tillgångar säljs som en enda verksamhetsgren, i enlighet med Republiken Greklands väsentliga säkerhetsintressen.
21

Artikel 2d.1 och 2d.2 i direktivet har följande lydelse: ”1. Medlemsstaterna ska se till att ett prövningsorgan som är oberoende av den upphandlande myndigheten förklarar ett avtal ogiltigt eller att ogiltigheten beror på ett beslut från ett sådant prövningsorgan, a) om den upphandlande myndigheten har tilldelat ett kontrakt utan föregående offentliggörande av ett meddelande om upphandling i Europeiska unionens officiella tidning utan att detta är tillåtet i enlighet med direktiv [2014/24] eller …, b) när det föreligger en överträdelse av artiklarna 1.5, 2.3 eller 2a.2 i detta direktiv, om denna överträdelse har berövat den anbudsgivare som ansökt om prövning möjligheten att rikta anspråk före ingåendet av avtalet, i kombination med en överträdelse av direktiv [2014/24] …, om den överträdelsen har inverkat på möjligheterna för den anbudsgivare som ansöker om prövning att erhålla kontraktet, c) i de fall som avses i artikel 2b c andra stycket, om medlemsstaten har åberopat undantag från den period under vilken avtal inte får ingås om de bygger på ett ramavtal och ett dynamiskt inköpssystem. 2. Följderna av att ett avtal anses vara ogiltigt ska bestämmas i nationell lagstiftning. I nationell lagstiftning får det därför föreskrivas ett retroaktivt upphörande av alla avtalsskyldigheter eller en begränsning av upphörandet till att omfatta de skyldigheter som ännu inte har fullgjorts. I det senare fallet ska medlemsstaterna föreskriva tillämpning av andra sanktioner enligt artikel 2e.2.”
28

Det organ som avses i artikel 1.4 i andra direktivet ska dock, enligt den bestämmelsen, endast träda in när skadan orsakats genom ett fordon som inte uppfyller kravet på försäkring enligt artikel 3.1 i första direktivet. Om en person som befinner sig i Alina Julianas situation inte anses omfattas av försäkringsplikten betyder det alltså att fonden inte ska träda in under sådana omständigheter som dem i det nationella målet.
9

I artikel 66.1 första stycket i förordning nr 796/2004 angavs följande: ”Om en överträdelse beror på jordbrukarens försummelse skall det, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 71, göras en minskning av det totala belopp i direktstöd, enligt definitionen i artikel 2 d i förordning … nr 1782/2003, som har beviljats eller som skall beviljas jordbrukaren i fråga efter stödansökningar som han har lämnat in eller kommer att lämna in under det kalenderår då konstaterandet gjordes. Minskningen skall i allmänhet vara 3 % av det totalbeloppet.”
32

Även om unionslagstiftaren därigenom har överlåtit åt medlemsstaterna att definiera vad som avses med ”ädla metaller och ädelstenar”, begränsas denna befogenhet att definiera, enligt domstolens praxis, av förbudet mot att dels inskränka själva lydelsen i det undantag som unionslagstiftaren infört genom att ge begreppet en så vid definition att begreppet ”begagnade varor” förlorar sitt ändamål (se, för ett liknande resonemang, bland annat, dom av den 28 juni 2007, JP Morgan Fleming Claverhouse Investment Trust et The Association of Investment Trust Companies, C‑363/05, EU:C:2007:391, punkt 21, och dom av den 13 mars 2014, ATP PensionService, C‑464/12, EU:C:2014:139, punkt 41), dels äventyra de syften som eftersträvas med mervärdesskattedirektivet och principen om skatteneutralitet, vilken ligger till grund för det gemensamma systemet för mervärdesskatt (se, för ett liknande resonemang, dom av den 13 mars 2014, ATP PensionService, C‑464/12, EU:C:2014:139, punkt 42).
12

Den 31 juli 2014 väckte Livio Guida talan mot PL Italy vid Tribunale di Torino (Turins förstainstansdomstol, Italien) och yrkade att den skulle fastställa att uppsägningen av honom var oskälig och, under alla omständigheter, rättsstridig. Han yrkade vidare att PL Italy skulle förpliktas att betala den ersättning som föreskrivs i italiensk rätt vid uppsägning utan saklig grund och att betala skadestånd för den ideella skada han lidit på grund av den kränkande uppsägningen. Livio Guida gjorde gällande att de disciplinära klagomålen hade framförts mot honom för sent och var för allmänt hållna. Han gjorde även gällande att de faktiska omständigheter som lades honom till last inte hade inträffat.