Domstolens dom (sjätte avdelningen) den 21 oktober 1999. - Europeiska kommissionen mot Storhertigdömet Luxemburg. - Fördragsbrott - Direktiv 94/45/EG - Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen. - Mål C-430/98.



Rättsfallssamling 1999 s. I-07391



Parter

Domskäl

Beslut om rättegångskostnader

Domslut



Nyckelord

Medlemsstater - Skyldigheter - Genomförande av direktiv - Obestritt fördragsbrott

(EG-fördraget, artikel 169 (nu artikel 226 EG))

Parter

I mål C-430/98,

Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av juridiske rådgivaren P.J. Kuijper och N. Yerrell, nationell tjänsteman med förordnande vid rättstjänsten, båda i egenskap av ombud, delgivningsadress: rättstjänsten, C. Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, Luxemburg,

sökande,

mot

Storhertigdömet Luxemburg, företrätt av avdelningschefen P. Steinmetz, avdelningen för rättsfrågor och kultur, utrikesministeriet, i egenskap av ombud, delgivningsadress: 5, rue Notre-Dame, Luxemburg,

svarande,

angående en talan om fastställelse av att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt EG-fördraget genom att inte anta och/eller underrätta kommissionen om de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa rådets direktiv 94/45/EG av den 22 september 1994 om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare (EGT L 254, s. 64; svensk specialutgåva, område 5, volym 6, s. 160), eller genom att inte tillse att arbetsmarknadens parter har infört de nödvändiga bestämmelserna genom avtal, och således genom att inte vidta och/eller underrätta kommissionen om nödvändiga åtgärder för att garantera att de mål som fastställs i direktivet uppfylls,

meddelar

DOMSTOLEN

(sjätte avdelningen)

sammansatt av P.J.G. Kapteyn, tillförordnad ordförande på sjätte avdelningen, samt domarna G. Hirsch och H. Ragnemalm (referent),

generaladvokat: P. Léger,

justitiesekreterare: R. Grass,

med hänsyn till referentens rapport,

och efter att den 10 juni 1999 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,

följande

Dom

Domskäl

1 Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 30 november 1998, med stöd av artikel 169 i EG-fördraget (nu artikel 226 EG) väckt talan om fastställelse av att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt EG-fördraget genom att inte anta och/eller underrätta kommissionen om de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa rådets direktiv 94/45/EG av den 22 september 1994 om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare (EGT L 254, s. 64; svensk specialutgåva, område 5, volym 6, s. 160, nedan kallat direktivet), eller genom att inte tillse att arbetsmarknadens parter har infört de nödvändiga bestämmelserna genom avtal, och således genom att inte vidta och/eller underrätta kommissionen om nödvändiga åtgärder för att garantera att de mål som fastställs i direktivet uppfylls.

2 Enligt artikel 14.1 i direktivet skulle medlemsstaterna anta de lagar och andra författningar som var nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 22 september 1996 eller senast den dagen se till att arbetsmarknadens parter införde de nödvändiga bestämmelserna genom ett avtal, varvid medlemsstaterna måste vidta alla nödvändiga åtgärder så att de vid alla tillfällen kan garantera att de mål som fastställs i detta direktiv uppfylls, och genast underrätta kommissionen om detta.

3 Eftersom kommissionen inte hade fått något meddelande om åtgärder för införlivande av direktivet med den luxemburgska rättsordningen och eftersom den inte kände till någon annan omständighet som gjorde det möjligt för den att sluta sig till att Storhertigdömet Luxemburg hade uppfyllt sina skyldigheter, sände den i enlighet med artikel 169 i fördraget den 16 januari 1997 en formell underrättelse till den luxemburgska regeringen och uppmanade denna att inkomma med ett yttrande inom två månader.

4 Genom skrivelse av den 18 februari 1997 översände den luxemburgska regeringen till kommissionen ett utkast till lagförslag om införlivande av direktivet och meddelade att detta förslag var föremål för diskussioner mellan arbetsmarknadens parter samt att det i princip kunde antas i början av följande månad.

5 Den luxemburgska regeringen underrättade genom skrivelse av den 2 maj 1997 kommissionen om att den omgående skulle framlägga lagförslaget för parlamentet.

6 Eftersom kommissionen trots denna försäkran inte fick något meddelande om åtgärder för införlivande av direktivet, riktade den genom skrivelse av den 22 april 1998 ett motiverat yttrande till Storhertigdömet Luxemburg och uppmanade denna stat att inom två månader från delgivningen av det motiverade yttrandet vidta de nödvändiga åtgärderna för att uppfylla sina skyldigheter enligt direktivet.

7 Eftersom kommissionen inte erhöll någon ytterligare underrättelse om att den luxemburgska regeringen hade vidtagit sådana åtgärder, beslutade den att väcka förevarande talan.

8 Den luxemburgska regeringen har inte bestritt att direktivet inte har införlivats inom den föreskrivna fristen. Den har emellertid gjort gällande att ett lagförslag har antagits den 19 januari 1999 och genast remitterats till yrkesorganisationer och till Conseil d'État för yttrande. Regeringen har tillagt att de företag i Luxemburg som berörs av direktivet och som därmed är skyldiga att inrätta ett europeiskt företagsråd omfattas - så när som på ett eller ett par undantag - av frivilliga avtal. Arbetsmarknadens parter har således vidtagit nödvändiga åtgärder genom avtal. Under dessa omständigheter har den luxemburgska regeringen begärt att domstolen skall förklara målet vilande.

9 Kommissionen har i sin replik motsatt sig den luxemburgska regeringens begäran att målet skall förklaras vilande. Förekomsten av ett förslag till lag om införlivande av direktivet utgör visserligen en förbättring jämfört med den tidigare situationen, men någon slutlig bestämmelse för att genomföra direktivet har ännu inte antagits av Storhertigdömet Luxemburg. Vad beträffar de avtal som skulle ha slutits vid de flesta berörda företag i Luxemburg, har kommissionen i övrigt påpekat att dessa avtal inte kan säkerställa ett korrekt införlivande av direktivet så länge de är frivilliga och inte tvingande. Det ankommer följaktligen på de luxemburgska myndigheterna att vidta nödvändiga åtgärder för att vid alla tillfällen kunna garantera att de mål som fastställs i direktivet uppfylls och att underrätta kommissionen om dessa åtgärder.

10 Domstolen konstaterar inledningsvis att det saknas skäl för domstolen att förklara målet vilande.

11 I sak skall det för det första påpekas att de föreskrifter som är nödvändiga för ett korrekt och fullständigt införlivande av direktivet inte har antagits inom den föreskrivna fristen.

12 För det andra omfattas inte alla företag som avses i direktivet av de avtal som har slutits mellan arbetsmarknadens parter, vilket den luxemburgska regeringen själv har medgett. De luxemburgska myndigheterna har för övrigt inte vidtagit alla nödvändiga åtgärder för att vid alla tillfällen kunna garantera att de mål som fastställs i direktivet uppfylls, vilket föreskrivs i artikel 14.1 i detta direktiv.

13 Det finns således anledning fastställa att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktivet genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller genom att inte tillse att arbetsmarknadens parter har infört de nödvändiga bestämmelserna genom avtal, och således genom att inte vidta de nödvändiga åtgärderna för att garantera att de mål som fastställs i direktivet uppfylls.

Beslut om rättegångskostnader

Rättegångskostnader

14 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att Storhertigdömet Luxemburg skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Storhertigdömet Luxemburg har tappat målet, skall kommissionens yrkande bifallas.

Domslut

På dessa grunder beslutar

DOMSTOLEN

(sjätte avdelningen)

följande dom:

1) Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 94/45/EG av den 22 september 1994 om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller genom att inte tillse att arbetsmarknadens parter har infört nödvändiga bestämmelser genom avtal, och således genom att inte vidta nödvändiga åtgärder för att garantera att de mål som fastställs i direktivet uppfylls.

2) Storhertigdömet Luxemburg skall ersätta rättegångskostnaderna.