ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SV Europeiska unionens officiella tidning C 123/5

Domstolens dom (första avdelningen) av den 7 februari 2018 (begäran om förhandsavgörande från High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Förenade kungariket) – The Queen på begäran avAmerican Express Co. mot The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

(Mål C-643/16) (1)

((Begäran om förhandsavgörande - Direktiv (EU) 2015/2366 - Betaltjänster på den inre marknaden - Artikel 35.1 - Krav avseende auktoriserade och registrerade betaltjänstleverantörers tillgång till betalningssystem - Artikel 35.2 första stycket b - Dessa krav är inte tillämpliga på betalningssystem som uteslutande består av betaltjänstleverantörer som tillhör en koncern - Tillämpning av dessa krav på trepartsbetalningsordningar för kontokort som ingått co-branding- eller agentavtal - Giltighet))

(2018/C 123/06)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: The Queen, på begäran av American Express Co.,

Motpart: The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

Ytterligare deltagare i rättegången: Diners Club International Limited, MasterCard Europe SA

Domslut

1) Artikel 35.2 första stycket b i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2366 av den 25 november 2015 om betaltjänster på den inre marknaden, om ändring av direktiven 2002/65/EG, 2009/110/EG och 2013/36/EU samt förordning (EU) nr 1093/2010 och om upphävande av direktiv 2007/64/EG ska tolkas så, att en trepartsbetalningsordning för kontokort som har ingått ett avtal om co-branding med en co-branding-partner inte hindras från att utnyttja det undantag som föreskrivs i denna bestämmelse och, följaktligen, inte omfattas av de krav som fastställs i artikel 35.1 i det direktivet i de fall då co-branding-partnern inte är en betaltjänstleverantör och inte tillhandahåller betaltjänster i denna betalningsordning med avseende på de produkter som omfattas av co-branding. En trepartsbetalningsordning för kontokort som använder sig av en agent för tillhandahållandet av betaltjänster förlorar däremot möjligheten att utnyttja detta undantag och omfattas därför av kraven i artikel 35.1 i direktivet.

2) Vid prövningen av den andra frågan har det inte framkommit någon omständighet som kan påverka giltigheten av artikel 35 i direktiv 2015/2366.

(1) EUT C 78, 13.3.2017.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 104/4

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 23 januari 2018 (begäran om förhandsavgörande från Supreme Court of Gibraltar – Förenade kungariket) – The Queen, på begäran av Albert Buhagiar m.fl. mot Minister for Justice

(Mål C-267/16) (1)

((Begäran om förhandsavgörande - Unionsrättens territoriella räckvidd - Artikel 355 led 3 FEUF - Akt om villkoren för Konungariket Danmarks, Irlands och Konungariket Storbritannien och Nordirlands anslutning till Europeiska unionen och om anpassning av fördragen - Artikel 29 - Punkt 4 i del I i bilaga I - Gibraltar omfattas inte av Europeiska unionens tullområde - Innebörd - Direktiv 91/477/EEG - Artikel 1.4 - Artikel 12.2 - Bilaga II - Europeiska skjutvapenpasset - Jakt och tävlingsskytte - Tillämplighet på Gibraltar - Införlivandeskyldighet - Föreligger inte - Giltighet))

(2018/C 104/04)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Supreme Court of Gibraltar

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: The Queen, på begäran av Albert Buhagiar, Wayne Piri, Stephanie Piri, Arthur Taylor, Henry Bonifacio, Colin Tomlinson, Darren Sheriff

Motpart: Minister for Justice

Domslut

1) Artikel 29 i akten om villkoren för Konungariket Danmarks, Irlands och Konungariket Storbritannien och Nordirlands anslutning till Europeiska unionen och om anpassning av fördragen, jämförd med punkt 4 i del I i bilaga I till samma akt, ska tolkas så, att artikel 12.2 i rådets direktiv 91/477/EEG av den 18 juni 1991 om kontroll av förvärv och innehav av vapen, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/51/EG av den 21 maj 2008, jämförd med artikel 1.4 i nämnda direktiv och bilaga II till detsamma, inte är tillämplig på Gibraltar.

2) Vid prövningen av tolkningsfrågorna har det inte framkommit någon omständighet som kan påverka giltigheten av direktiv 91/477, i dess lydelse enligt direktiv 2008/51.

(1) EUT C 260, 18.7.2016.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 5/11

Domstolens dom (första avdelningen) av den 9 november 2017 – HX mot europeiska unioners råd

(Mål C-423/16 P) (1)

((Överklagande - Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik - Restriktiva åtgärder mot Arabrepubliken Syrien - Restriktiva åtgärder mot en person som anges i bilagan till ett beslut - Giltighetstiden av detta beslut förlängs under förfarandet vid Europeiska unionens tribunal - Begäran om justering av talan som framställs under förhandlingen och inte skriftligen i separat handling - Artikel 86 i tribunalens rättegångsregler - Den bulgariska språkversionen - Tribunalens ogiltigförklaring av det ursprungliga beslutet genom vilket den berörda personen har förts in i förteckningen över personer som är föremål för restriktiva åtgärder - Utgång av förlängningsbeslutets giltighetstid - Fråga huruvida föremålet för begäran om justering av ansökan består))

(2018/C 005/14)

Rättegångsspråk: bulgariska

Parter

Klagande: HX (ombud: S. Koev, аdvokat)

Övrig part i målet: Europeiska unioners råd (ombud: I. Gurov och S. Kyriakopoulou)

Domslut

1) Punkt 2 i domslutet i den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 2 juni 2016, HX/rådet (T-723/14, EU:T:2016:332), upphävs.

2) Det finns inte längre anledning att döma i saken vad gäller den av HX vid Europeiska unionens tribunal framställda begäran om justering av talan.

3) Europeiska unionens råd ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de rättegångskostnader som uppkommit för HX såväl vid tribunalen som vid domstolen.

(1) EUT C 350, 26.9.2016.
Mål C-262/16: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 12 oktober 2017 (begäran om förhandsavgörande från Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) -Förenade kungariket) – Shields & Sons Partnership mot The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Begäran om förhandsavgörande — Beskattning — Mervärdesskatt — Direktiv 2006/112/EG — Artikel 296.2 — Artikel 299 — Gemensam ordning för schablonbeskattning av jordbrukare — Uteslutning ur den gemensamma ordningen — Villkor — Begreppet ”kategorier av jordbrukare”)

Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 12 oktober 2017 (begäran om förhandsavgörande från Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) -Förenade kungariket) – Shields & Sons Partnership mot The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Mål C-262/16) ( 1 )

”(Begäran om förhandsavgörande — Beskattning — Mervärdesskatt — Direktiv 2006/112/EG — Artikel 296.2 — Artikel 299 — Gemensam ordning för schablonbeskattning av jordbrukare — Uteslutning ur den gemensamma ordningen — Villkor — Begreppet ”kategorier av jordbrukare”)”

Hänskjutande domstol

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Shields & Sons Partnership

Motpart: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Domslut

1) Artikel 296.2 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt ska tolkas så, att den utgör en uttömmande uppräkning av alla situationer där en medlemsstat kan utesluta en jordbrukare från ordningen för schablonbeskattning.

2) Artikel 296.2 i direktiv 2006/112 ska tolkas så, att jordbrukare som visar sig erhålla betydligt mer i återbetalning som schablonbeskattade jordbrukare än de skulle ha erhållit enligt den normala eller förenklade ordningen för mervärdesskatt inte kan utgöra en kategori av jordbrukare i den mening som avses i denna bestämmelse.

( 1 ) EUT C 260, 18.7.2016.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 283/11

Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 28 juni 2017 (begäran om förhandsavgörande från Areios Pagos – Grekland) – Georgios Leventis, Nikolaos Vafeias mot Malcon Navigation Co. Ltd, Brave Bulk Transport Ltd

(Mål C-436/16) (1)

((Begäran om förhandsavgörande - Civilrättsligt samarbete - Domstols behörighet och verkställighet av domar på privaträttens område - Förordning (EG) nr 44/2001 - Artikel 23 - Prorogationsklausul - Prorogationsklausul i ett avtal som ingåtts mellan två bolag - Skadeståndstalan - Solidariskt ansvar för brottsliga handlingar för företrädarna för ett av dessa bolag - Fråga huruvida nämnda företrädare kan åberopa denna klausul))

(2017/C 283/15)

Rättegångsspråk: grekiska

Hänskjutande domstol

Areios Pagos

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Georgios Leventis, Nikolaos Vafeias

Motparter: Malcon Navigation Co. Ltd, Brave Bulk Transport Ltd

Domslut

Artikel 23.1 i rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område ska tolkas så, att en prorogationsklausul som införts i ett avtal som ingåtts mellan två bolag inte kan åberopas av företrädarna för ett av bolagen i syfte att ifrågasätta behörigheten för en domstol att pröva en skadeståndstalan avseende företrädarnas solidariska ansvar för påstått brottsliga handlingar som utförts vid utövandet av deras funktioner.

(1) EUT C 392, 24.10.2016.
1)

Republiken Portugal har åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 9 första stycket i rådets direktiv 2008/118/EG av den 16 december 2008 om allmänna regler för punktskatt och om upphävande av direktiv 92/12/EEG och proportionalitetsprincipen, genom att föreskriva att cigaretter som släppts för konsumtion under ett visst år inte längre får saluföras eller säljas till allmänheten efter utgången av den tidsfrist som föreskrivs i artikel 27 a i Portaria n.o 1295/2007 do Ministério das Finanças e da Administração Pública (förordning nr 1295/2007 utfärdad av ministeriet för finanser och offentlig förvaltning) av den 1 oktober 2007, i den lydelse som är tillämplig i målet, när punktskattesatsen för dessa varor inte har höjts med verkan för det år som följer på det aktuella året.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 277/7

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 13 juni 2017 (begäran om förhandsavgörande från High Court of Justice (England & Wales) Queen’s Bench Division (Administrative Court) – (Förenade kungariket) – The Queen, på begäran av: The Gibraltar Betting and Gaming Association Limited mot Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs, Her Majesty’s Treasury

(Mål C-591/15) (1)

((Begäran om förhandsavgörande - Artikel 355.3 FEUF - Gibraltars ställning - Artikel 56 FEUF - Frihet att tillhandahålla tjänster - Rent inhemsk situation - Avvisning))

(2017/C 277/08)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division (Administrative Court)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: The Queen, på begäran av: The Gibraltar Betting and Gaming Association Limited

Motparter: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs, Her Majesty’s Treasury

Domslut

Artikel 355.3 FEUF, jämförd med artikel 56 FEUF, ska tolkas på så sätt att det, enligt unionsrätten, är fråga om en situation där omständigheterna i alla avseenden är begränsade till en och samma medlemsstat när ekonomiska aktörer etablerade i Gibraltar tillhandahåller tjänster till personer bosatta i Förenade kungariket.

(1) EUT C 27, 25.1.2016.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 343/7

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 21 juli 2016 – Apple and Pear Australia Ltd, Star Fruits Diffusion mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet, Carolus C. BVBA

(Mål C-226/15 P) (1)

((Överklagande - EU-varumärke - Ansökan som EU-varumärke av ordmärket English pink - Invändning från innehavaren av ordmärket PINK LADY och figurmärken innehållande ordelementen ”Pink Lady” - Avslag på invändningen - Avgörande från en domstol för EU-varumärken - Ändring - Rättskraft))

(2016/C 343/09)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Klagande: Apple and Pear Australia Ltd, Star Fruits Diffusion (ombud: T. de Haan, avocat, P. Péters, advocaat)

Övriga parter i målet: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: J. Crespo Carrillo), Carolus C. BVBA

Domslut

1) Överklagandet ogillas.

2) Apple and Pear Australia Ltd och Star Fruits Diffusion ska ersätta rättegångskostnaderna.

(1) EUT C 254, 3.8.2015
1)

Artikel 19.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 604/2013 av den 26 juni 2013 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat, ska tolkas så, att denna bestämmelse, i synnerhet dess andra stycke, är tillämplig på en tredjelandsmedborgare som efter att ha lämnat in en första asylansökan i en medlemsstat visar att han eller hon har varit utanför medlemsstaternas territorium i minst tre månader innan vederbörande lämnar in en ny asylansökan i en annan medlemsstat.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 26/8

Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 20 november 2014 (begäran om förhandsavgörande från Cour de cassation – Frankrike) – Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon mot Utopia SARL

(Mål C-40/14) (1)

((Begäran om förhandsavgörande - Tullunionen och gemensamma tulltaxan - Befrielse från importtull - Djur som är särskilt avsedda för laboratoriebruk - Offentligt institut eller godkänt privat institut - Importörer som har sådana institut som kunder - Förpackningar - Burar som används för transport av djur))

(2015/C 026/10)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Cour de cassation

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon

Motpart: Utopia SARL

Domslut

1) Artikel 60 i rådets förordning (EEG) nr 918/83 av den 28 mars 1983 om upprättandet av ett gemenskapssystem för tullbefrielse, i dess lydelse enligt akten om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Republiken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, Republiken Ungerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniens och Republiken Slovakiens anslutning till de fördrag som ligger till grund för Europeiska Unionen och om anpassning av fördragen, ska tolkas så, att om djur som är särskilt avsedda för laboratoriebruk och som en importör för in på unionens territorium är avsedda för ett offentligt institut eller godkänt privat institut, som huvudsakligen är sysselsatt med undervisning eller vetenskaplig forskning, kan denna importör erhålla den befrielse från importtullar som föreskrivs i denna artikel för denna typ av varor, trots att importören inte själv är ett sådant institut.

2) Den allmänna regeln 5 b i Kombinerade nomenklaturen, som återfinns i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 1789/2003 av den 11 september 2003, ska tolkas så, att burar som används för transport av levande djur som är avsedda för laboratoriebruk inte omfattas av den kategori av förpackningar som ska klassificeras tillsammans med de varor som de innehåller.

(1) EUT C 102, 7.4.2014.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 85/7

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 16 januari 2014 (begäran om förhandsavgörande från Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Förenade kungariket) — Secretary of State for the Home Department mot M.G.

(Mål C-400/12) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Direktiv 2004/38/EG - Artikel 28.3 a - Skydd mot utvisning - Sätt att beräkna tioårsperioden - Beaktande av perioder under vilka den berörda personen avtjänat fängelsestraff)

2014/C 85/11

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Secretary of State for the Home Department

Motpart: M.G.

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Tolkning av artikel 28.3 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG (EUT L 158, s. 77) — Utvisningsbeslut på grund av allvarliga skäl hänförliga till allmän säkerhet av en europeisk medborgare som uppehållit sig i värdmedlemsstaten under de tio föregående åren och som dömts till fängelse — Begreppet uppehållit sig i värdmedlemsstaten under tio år — Möjlighet att beakta en period i fängelse — Beräkning av den erfordrade uppehållsperioden med utgångspunkt från antingen uppehållsperiodens början eller retroaktivt från utvisningsbeslutet — Inverkan av en tidigare fängelsevistelse i sistnämnda fall

Domslut

1. Artikel 28.3 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG ska tolkas så, att den tioåriga uppehållsperiod som avses i denna bestämmelse i princip ska vara sammanhängande och beräknas bakåt i tiden från beslutet att utvisa den berörda personen.

2. Artikel 28.3 a i direktiv 2004/38 ska tolkas så, att en period under vilken den berörda personen avtjänar fängelsestraff i princip avbryter stadigvarande uppehåll i den mening som avses i den nämnda bestämmelsen och påverkar åtnjutandet av det förstärkta skydd som föreskrivs däri, inklusive i de fall då vederbörande uppehållit sig i den mottagande medlemsstaten under de tio år som föregick fängelsestraffet. Sistnämnda omständighet kan dock tas i beaktande vid den helhetsbedömning som krävs för att avgöra om den integration som tidigare skett i den mottagande medlemsstaten har upphört eller inte.

(1) EUT C 331, 27.10.2012.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 52/17

Domstolens dom (femte avdelningen) av den 12 december 2013 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — Portugal) — Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, SA mot Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território

(Mål C-425/12) (1)

(Förfarande vid offentlig upphandling inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationssektorerna - Direktiv 93/38/EEG - Underlåtenhet att införliva med nationell rätt - Möjlighet för staten att åberopa detta direktiv gentemot ett organ som innehar koncessionen för en allmännyttig tjänst när direktivet inte har införlivats med nationell rätt)

2014/C 52/28

Rättegångsspråk: portugisiska

Hänskjutande domstol

Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, SA

Motpart: Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — Portugal — Tolkning av artiklarna 2.1 b, 4.1 och 14.1 c i i rådets direktiv 93/38/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av upphandlingsförfarandet för enheter som har verksamhet inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationssektorerna (EGT L 199, s. 84; svensk specialutgåva, område 6, volym 4, s. 177), i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/4/EG av den 16 februari 1998 (EGT L 101, s. 1) — Direkt effekt — Statens möjlighet att åberopa nämnda direktiv gentemot ett rättssubjekt som innehar en koncession att tillhandahålla en offentlig tjänst, när denna rättsakt inte har införlivats med nationell rätt

Domslut

Artiklarna 4.1, 14.1 c i och 15 i rådets direktiv 93/38/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av upphandlingsförfarandet för enheter som har verksamhet inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationssektorerna, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/4/EG av den 16 februari 1998 ska tolkas så, att de inte kan åberopas mot ett företag enbart på grund av att detta företag är koncessionshavare — med ensamrätt — av en allmännyttig tjänst, vilket ingår i den personkrets som omfattas av detta direktivs tillämpningsområde, när direktivet ännu inte har införlivats med den aktuella medlemsstatens interna rättsordning.

Ett sådant företag som i enlighet med en av staten antagen rättsakt har fått i uppdrag att under statens tillsyn tillhandahålla en allmännyttig tjänst och som med anledning härav har särskilda befogenheter utöver dem som följer av de rättsregler som gäller i förhållanden mellan enskilda är skyldigt att iaktta bestämmelserna i direktiv 93/38, i dess lydelse enligt direktiv 98/4. Myndigheterna i en medlemsstat får således åberopa dessa bestämmelser gentemot ett sådant företag.

(1) EUT C 389, 15.12.2012.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 225/36

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 13 juni 2013 — Ryanair Ltd mot Europeiska kommissionen, Republiken Italien, Alitalia — Compagnia Aerea Italiana SpA

(Mål C-287/12 P) (1)

(Överklagande - Statligt stöd - Lån som getts till Alitalia av den italienska staten - Beslut i vilket stödet förklarats olagligt och oförenligt med den gemensamma marknaden - Försäljning av Alitalias tillgångar - Beslut i vilket det konstateras att det inte förekommer något stöd vid slutet av det preliminära granskningsförfarandet - Talan om ogiltigförklaring - Talerätt - Berörd part - Upptagande till sakprövning - Allvarliga svårigheter - Behörighet - Motiveringsskyldighet)

2013/C 225/61

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Ryanair Ltd (ombud: E. Vahida, avocat och I.-G. Metaxas-Maragkidis, dikigoros)

Övriga parter i målet: Europeiska kommissionen (ombud: L. Flynn och D. Grespan), Republiken Italien (ombud: G. Palmieri och P. Gentili, avvocato dello Stato), Alitalia — Compagnia Aerea Italiana SpA (ombud: G. Beletti, avvocato)

Saken

Överklagande av den dom som tribunalen (femte avdelningen) meddelade 28 mars 2012 i mål T-123/09, Ryanair mot kommissionen. Genom denna dom ogillade tribunalen en talan om delvis ogiltigförklaring av kommissionens beslut K(2008) 6743 av den 12 november 2008 om det lån på 300 miljoner euro som Italien har beviljat företaget Alitalia [stöd C 26/08 (ex NN 31/08)] (EUT L 52, 2009, s. 3), i den del det i beslutet inte fastslås att stödet ska återkrävas från Alitalias efterträdare, samt ogiltigförklaring av kommissionens beslut K(2008) 6745 slutligt av den 12 november 2008 i vilket kommissionen beslutade att försäljningen av aktier i Alitalia inom ramen för extraordinär förvaltning i syfte att likvidera nämnda flygbolag inte utgör statligt stöd under förutsättning att de italienska myndigheterna tillser att transaktionerna sker till marknadspris (Stöd N 510/2008, EUT, C 46, s. 6).

Domslut

1. Överklagandet ogillas.

2. Ryanair Ltd ska bära sina rättegångskostander och ersätta Europeiska kommissionen och Alitalia — Compagnia Aerea Italiana SpA deras rättegångskostnader.

3. Republiken Italien ska bära sina rättegångskostnader.

(1) EUT C 303, 6.10.2012