44

Mot denna bakgrund beslutade Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Högsta förvaltningsdomstolen, Litauen) att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfrågor till EU-domstolen: ”Ska den nationella lagstiftningen rörande tillhandahållande av [allmänna eltjänster] och finansieringen (ersättningen) av dessa tjänster (nedan kallad eltjänstsystemet) – som regleras i den litauiska ellagen, den litauiska lagen om energi från förnybara källor, den litauiska lagen om elsystemets integrering med europeiska elsystem, den litauiska lagen om ändring av artiklarna 2, 11, 13, 14, 16, 20 och 21 i lagen om energi från förnybara källor och de bestämmelser som genomför denna lagstiftning, inbegripet förfarandet för tillhandahållande av [allmännyttiga eltjänster], som godkänts genom resolution nr 916 …, beskrivning av förfarandet för förvaltning av medel för tillhandahållande av [allmännyttiga eltjänster], som godkänts genom resolution nr 1157 …, helt eller delvis, anses utgöra statligt stöd (en statlig stödåtgärd) i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, med beaktande av följande frågor: 1) Ska artikel 107.1 FEUF, under omständigheter som de i förevarande mål, tolkas så, att den innebär att medel för allmännyttiga eltjänster ska, eller inte ska, anses utgöra statliga medel? 2) Ska artikel 107.1 FEUF tolkas så, att den innebär att när nätföretag åläggs en skyldighet att köpa elektricitet från elproducenter till ett angivet pris (fast pris) och/eller balansera elen, och de förluster som nätföretagen ådrar sig på grund av denna skyldighet ersätts med medel som möjligtvis kan hänföras till statliga medel, denna ersättning inte ska anses utgöra stöd som beviljas elproducenter av statliga medel? 3) Ska artikel 107.1 FEUF, under omständigheter som de i förevarande mål, tolkas så, att följande stöd ska, eller inte ska, anses vara selektivt och/eller kunna påverka handeln mellan medlemsstaterna: stöd som beviljas ett företag som genomför ett projekt av strategisk betydelse, såsom NordBalt-projektet; stöd som beviljas företag som har uppdragits att säkra elförsörjningen för en viss given period; stöd för att ersätta förluster som återspeglar marknadsförhållandena och faktiskt har uppkommit för personer, såsom de berörda företagen som bygger solcellanläggningar, på grund av statens underlåtenhet att uppfylla sina åtaganden (på grund av nationella lagändringar); stöd som beviljas företag (nätföretag) i syfte att ersätta de faktiska förluster som dessa företag har ådragit sig för att fullgöra sin skyldighet att köpa elektricitet till ett fast pris från elproducenter som tillhandahåller allmänna eltjänster och att balansera elen? 4) Ska artikel 107.1 FEUF, jämförd med artikel 106.2 FEUF, under omständigheter som de i förevarande mål, tolkas så, att den innebär att det aktuella eltjänstsystemet (helt eller delvis) ska, eller inte ska, anses uppfylla villkoren i punkterna 88–93 i domstolens dom av den 24 juli 2003, Altmark Trans och Regierungspräsidium Magdeburg (C‑280/00 [EU:C:2003:415])? 5) Ska artikel 107.1 FEUF, under omständigheter som de i förevarande mål, tolkas så, att den innebär att eltjänstsystemet (helt eller delvis) ska, eller inte ska, anses snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen?”