8

I punkterna 1–37 i den överklagade domen redogörs för bakgrunden till tvisten enligt följande: ”1. [Klagandebolaget] Marine Harvest ASA är ett norskt bolag som är noterat på börsen i Oslo (Norge) och i New York (Förenta staterna). Bolagets verksamhet utgörs av odling och primär förädling av lax i Kanada, i Chile, i Skottland, på Färöarna, i Irland och i Norge samt odling och primär förädling av hälleflundra i Norge. [Klagandebolaget] ägnar sig även åt sekundär förädling i Belgien, Chile, Förenta staterna, Frankrike, Irland, Japan, Norge, Nederländerna, Polen och Republiken Tjeckien. A. [Klagandebolagets] förvärv av Morpol 2. Den 14 december 2012 ingick [klagandebolaget] ett avtal om aktieförvärv (Share Purchase Agreement) med Friendmall Ltd och Bazmonta Holding Ltd angående överlåtelse av de aktier som dessa bolag innehade i Morpol ASA. 3. Morpol är en norsk producent och förädlare av lax. Företaget producerar odlad lax och erbjuder ett brett urval av laxprodukter med mervärde. Det ägnar sig åt odling och primär förädling av lax i Skottland och i Norge. Företagets verksamhet består även i sekundär förädling i Polen, Förenade kungariket och Vietnam. Morpol var noterat på Oslobörsen innan det förvärvades av [klagandebolaget]. 4. Friendmall och Bazmonta Holding var privata aktiebolag som hade bildats och registrerats på Cypern. De båda bolagen kontrollerades av en enda person, nämligen Morpols grundare och tidigare verkställande direktör, M. 5. Tack vare avtalet om aktieförvärv erhöll [klagandebolaget] en andel i Morpol som uppgick till omkring 48,5 procent av Morpols aktiekapital. Förvärvet (nedan kallat december 2012-förvärvet) avslutades den 18 december 2012. 6. Den 17 december 2012 meddelade [klagandebolaget] i en börskommuniké att det skulle lägga ett offentligt bud på resterande aktier i Morpol. Den 15 januari 2013 lade [klagandebolaget] i enlighet med den norska lagen om aktiehandel ett obligatoriskt offentligt bud på resterande aktier i Morpol vilka utgjorde 51,5 procent av bolagets aktier. Enligt bestämmelserna i den norska lagen är förvärvaren av mer än en tredjedel av ett börsnoterat bolags aktier skyldig att lägga ett obligatoriskt offentligt bud på detta bolags återstående aktier. 7. Den 23 januari 2013 utsåg Morpols styrelse en ny verkställande direktör som skulle ersätta M., då denne hade avgått med verkan från den 1 mars 2013, enligt ett åtagande om detta som ingick i avtalet om aktieförvärv. 8. Efter det att det offentliga budet hade fastställts och aktieförvärvet genomförts den 12 mars 2013, innehade [klagandebolaget] sammanlagt 87,1 procent av aktierna i Morpol. Tack vare det offentliga budet köpte således [klagandebolaget] aktier motsvarande omkring 38,6 procent av Morpols kapital, utöver de aktier som utgjorde 48,5 procent av Morpols kapital, som det redan hade erhållit genom december 2012-förvärvet. 9. Förvärvet av återstoden av aktierna i Morpol genomfördes den 12 november 2013. Den 15 november 2013 beslutades vid en extraordinarie bolagsstämma att aktierna skulle avnoteras från Oslobörsen, att antalet styrelseledamöter skulle minskas och att utnämningskommittén skulle avskaffas. Den 28 november 2013 var Morpol inte längre noterat på Oslobörsen. B. Kontakter före anmälan 10. Den 21 december 2012 översände [klagandebolaget] en begäran till … kommissionen om att den skulle utse en arbetsgrupp för att handlägga bolagets ärende som rörde förvärvet av kontroll över Morpol. I ansökan underrättade [klagandebolaget] kommissionen om att december 2012-förvärvet hade avslutats och att det inte skulle utöva sin rösträtt innan kommissionen antagit sitt beslut. 11. Kommissionen begärde att det skulle hållas ett telefonmöte med [klagandebolaget], vilket ägde rum den 25 januari 2013. Under telefonmötet begärde kommissionen att få upplysningar om transaktionens struktur och förtydliganden om huruvida december 2012-förvärvet redan kunde ha inneburit att [klagandebolaget] erhållit kontroll över Morpol. 12. Den 12 februari 2013 översände kommissionen en begäran om upplysningar till [klagandebolaget], angående dess eventuella faktiska kontroll över Morpol, till följd av december 2012-förvärvet. Den begärde även att dagordningen och protokollen från Morpols bolagsstämmor och styrelsemöten under de tre senaste åren skulle tillhandahållas. [Klagandebolaget] besvarade delvis begäran om upplysningar den 19 februari 2013 och inkom med ett fullständigt svar den 25 februari 2013. 13. Den 5 mars 2013 lade [klagandebolaget] fram ett första utkast till det anmälningsformulär som behandlas i bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 802/2004 av den 21 april 2004 om tillämpning av rådets förordning (EG) nr 139/2004 om kontroll av företagskoncentrationer (EUT L 133, 2004, s. 1) (nedan kallat det första utkastet till CO-formulär). Det första utkastet till CO-formulär rörde i huvudsak en världsomspännande marknad som inbegrep odling samt primär och sekundär förädling av lax med olika ursprung. 14. Den 14 mars 2013 översände kommissionen till [klagandebolaget] en begäran om kompletterande upplysningar angående det första utkastet till CO-formulär. Den 16 april 2013 besvarade [klagandebolaget] denna begäran om upplysningar. Kommissionen ansåg att svaret var ofullständigt och översände andra skrivelser med begäran om upplysningar den 3 maj, den 14 juni och den 10 juli 2013. [Klagandebolaget] besvarade respektive begäran den 6 juni, den 3 [juli] och den 26 juli 2013. C. Anmälan och beslut om tillstånd till koncentrationen med förbehåll för iakttagande av vissa åtaganden 15. Den 9 augusti 2013 anmäldes koncentrationen officiellt till kommissionen. 16. Under ett avstämningsmöte som hölls den 3 september 2013, underrättade kommissionen [klagandebolaget] och Morpol om att den hyste allvarliga tvivel angående koncentrationens förenlighet med den inre marknaden, vad gällde en potentiell marknad för skotsk lax. 17. För att undanröja de allvarliga tvivel som kommissionen hade identifierat föreslog [klaganden] den 9 september 2013 åtaganden i enlighet med artikel 6.2 i [förordning nr 139/2004]. Kommissionen lät dessa inledande åtaganden bli föremål för en marknadskonsultation. Efter det att vissa ändringar hade gjorts, lades en rad slutliga åtaganden fram den 25 september 2013. [Klagandebolaget] åtog sig att avyttra omkring tre fjärdedelar av den överlappande kapacitet i fråga om odling av skotsk lax som parterna i koncentrationen förfogade över och skingrade på så sätt kommissionens allvarliga tvivel. 18. Den 30 september 2013 antog kommissionen beslut C(2013) 6449 (ärende COMP/M.6850 – Marine Harvest/Morpol) (nedan kallat tillståndsbeslutet) i enlighet med artikel 6.1 b och 6.2 i förordning nr 139/2004 [genom vilket tillstånd lämnades med avseende på koncentrationen] med förbehåll för iakttagande av åtagandena. 19. I tillståndsbeslutet konstaterade kommissionen att december 2012-förvärvet redan hade gett [klagandebolaget] kontroll i faktisk mening över Morpol. Den hävdade att det inte kunde uteslutas att det skett ett åsidosättande av skyldigheten att bevara status quo i enlighet med artikel 7.1 i förordning nr 139/2004 och den anmälningsskyldighet som föreskrivs i artikel 4.1 i förordningen. Kommissionen framhöll även att den i ett särskilt förfarande kunde undersöka om det var lämpligt att tillämpa en sanktion enligt artikel 14.2 i förordning nr 139/2004. D. [Det omtvistade beslutet] och det förfarande som ledde till dess antagande 20. I en skrivelse av den 30 januari 2014 informerade kommissionen [klagandebolaget] om att en undersökning pågick angående eventuella åsidosättanden av artiklarna 7.1 och 4.1 i förordning nr 139/2004. 21. Den 31 mars 2014 riktade kommissionen ett meddelande om invändningar till klagandebolaget i överensstämmelse med artikel 18 i förordning nr 139/2004 (nedan kallat meddelandet om invändningar). I meddelandet om invändningar kom kommissionen fram till den preliminära slutsatsen att [klagandebolaget] uppsåtligt eller åtminstone av oaktsamhet hade åsidosatt artiklarna 4.1 och 7.1 i förordning nr 139/2004. 22. Den 30 april 2014 besvarade [klagandebolaget] meddelandet om invändningar. Den 6 maj 2014 redogjorde [klagandebolaget] under ett hörande för de argument som svaret innehöll. Den 7 juli 2014 höll rådgivande kommittén för koncentrationer ett möte. 23 Den 23 juli 2014 antog kommissionen [det omtvistade beslutet]. 24. De tre första artiklarna i artikeldelen i [det omtvistade beslutet] har följande lydelse: ’Artikel 1 [Klagandebolaget] har genom att genomföra en koncentration av gemenskapsdimension under perioden från den 18 december 2012 till den 30 september 2013, innan den anmälts och förklarats förenlig med den inre marknaden, åsidosatt artiklarna 4.1 och 7.1 i [förordning nr 139/2004]. Artikel 2 Böter på 10000000 euro påförs [klagandebolaget] för det åsidosättande av artikel 4.1 i [förordning nr 139/2004] som anges i artikel 1. Artikel 3 Böter på 10000000 euro påförs [klaganden] för det åsidosättande av artikel 7.1 i [förordning nr 139/2004] som anges i artikel 1.’ 25. I [det omtvistade beslutet] fann kommissionen att [klagandebolaget] hade förvärvat kontroll i faktisk mening över Morpol efter det att förvärvet avslutats i december 2012, eftersom [klagandebolaget] nästan var övertygat om att erhålla majoritet vid bolagsstämman med hänsyn till storleken på dess aktieinnehav (48,5 procent) och övriga aktieägarnas närvarotal vid tidigare års bolagsstämmor. 26. Kommissionen ansåg vidare att december 2012-förvärvet inte kunde omfattas av det undantag som föreskrivs i artikel 7.2 i förordning nr 139/2004. I det hänseendet anförde kommissionen att artikel 7.2 i förordning nr 139/2004 endast är tillämplig på offentliga bud eller på flera transaktioner med värdepapper genom vilka kontroll förvärvas ’från flera säljare’ i den mening som avses i artikel 3 förordning nr 139/2004. Enligt kommissionen har i förevarande fall det aktieinnehav som innebär kontroll förvärvats från en enda säljare, det vill säga M., via Friendmall och Bazmonta Holding, tack vare december 2012-förvärvet. 27. Enligt kommissionen är artikel 7.2 i förordning nr 139/2004 inte avsedd att tillämpas på situationer där ett betydande antal aktier förvärvas av en enda säljare och det är lätt att fastställa, med stöd av röstetalen vid ordinarie och extraordinarie bolagsstämmor, att detta antal aktier medför kontroll i faktisk mening över målföretaget. 28. Kommissionen har vidare anfört att december 2012-förvärvet som hade avslutats den 18 december 2012 inte ingick i det offentliga bud som löpte från den 15 januari till den 26 februari 2013. Kommissionen anser att den omständigheten att december 2012-förvärvet kunde ha utlöst en skyldighet för [klagandebolaget] att lägga ett offentligt bud avseende förvärvet av de resterande aktierna i Morpol saknar relevans, eftersom kontroll i faktisk mening redan hade förvärvats via en enda säljare. 29. Kommissionen anser vidare att [klagandebolagets] hänvisning till rättskällor, enligt vilka ’flera enhetsstadier’ betraktas som utgörande en enda koncentration när de rättsligt eller faktiskt är förenade genom villkor, verkar vara irrelevanta. Den har understrukit att [klagandebolaget] förvärvade kontroll över Morpol via ett enda förvärv av 48,5 procent av aktierna i Morpol och inte genom flera transaktioner rörande aktier som likväl till sist utgjorde en enda ekonomisk enhet. 30. Kommissionen har anfört att enligt artikel 14.3 i förordning nr 139/2004, ska vid fastställandet av bötesbeloppet hänsyn tas till överträdelsens art, hur allvarlig den är och hur länge den har pågått. 31. Kommissionen har slagit fast att varje åsidosättande av artiklarna 4.1 och 7.1 i förordning nr 139/2004 till sin natur utgör en allvarlig överträdelse. 32. När kommissionen skulle bedöma hur allvarlig överträdelsen var, beaktade den att [klagandebolaget] hade begått överträdelsen av oaktsamhet, att koncentrationen i fråga väckte allvarliga tvivel angående förenligheten med den inre marknaden, samt att det fanns tidigare ärenden om överträdelser av förfarandereglerna som gällde [klagandebolaget] och andra bolag. 33. Vad angår överträdelsens varaktighet framhöll kommissionen att ett åsidosättande av artikel 4.1 i förordning nr 139/2004 var en omedelbar överträdelse och att den i förevarande fall begicks den 18 december 2012, det vill säga den dag då koncentrationen genomfördes. Kommissionen anser dessutom att åsidosättandet av artikel 7.1 i förordning nr 139/2004 var en fortlöpande överträdelse och att den i det aktuella fallet hade pågått från den 18 december 2012 till den 30 september 2013, det vill säga från dagen för genomförandet av december 2012-förvärvet till dagen för beviljandet av tillstånd. Enligt kommissionen är nio månader och 12 dagar en synnerligen lång tid. 34. Kommissionen fastställde, som en förmildrande omständighet, att [klagandebolaget] inte hade använt sig av sina rösträtter i Morpol och att det hade bibehållit Morpol som en avskild enhet i [klagandebolaget] under förfarandet för kontroll av koncentrationen. 35. Kommissionen fastställde vidare som en förmildrande omständighet att [klagandebolaget] hade framställt en begäran om att en arbetsgrupp skulle utses några dagar efter det att december 2012-förvärvet avslutats. 36. Kommissionen har däremot inte påstått att det förelåg några försvårande omständigheter. 37. Kommissionen anser att när det rör sig om ett företag av [klagandebolagets] storlek bör bötesbeloppet vara betydande för att få en avskräckande verkan. Så är fallet i än högre grad när det råder tvivel om huruvida företagskoncentrationen i fråga är förenlig med den inre marknaden.”