25

Mot denna bakgrund beslutade Rechtbank Midden-Nederland (Domstolen för centrala Nederländerna) att vilandeförklara målet och ställa följande frågor till EU-domstolen: ”1 a) Ska begreppet ’den ort där skadan inträffade’ i artikel 7 led 2 i [förordning nr 1215/2012] tolkas så, att den ort där den skadevållande händelsen inträffade (Handlungsort) avser hemvistorten för det bolag vars skulder inte kan drivas in på grund av att det bolagets modermoderbolag har åsidosatt sin omsorgsplikt gentemot borgenärerna? b) Ska begreppet ’den ort där skadan inträffade’ i artikel 7 led 2 i [förordning nr 1215/2012] tolkas så, att den ort där skadan uppkom (Erfolgsort) avser hemvistorten för det bolag vars skulder inte kan drivas in på grund av att det bolagets modermoderbolag har åsidosatt sin omsorgsplikt gentemot borgenärerna? c) Krävs det ytterligare omständigheter för att domstolen i hemvistorten för det bolag vars skulder inte kan drivas in ska betraktas som behörig, och i så fall vilka? d) Påverkar den omständigheten att den nederländska konkursförvaltaren för det bolag vars skulder inte kan drivas in, inom ramen för sitt lagstadgade uppdrag att avveckla boet och på borgenärskollektivets vägnar (men inte i borgenärernas namn), har väckt en talan om utomobligatoriskt skadestånd fastställandet av behörig domstol enligt artikel 7 led 2 i [förordning nr 1215/2012]? En sådan talan medför att det saknas anledning att undersöka varje enskild borgenärs situation och att en tredje man mot vilken talan förs inte kan göra gällande samma invändningar mot konkursförvaltaren som denne tredje man hade kunnat anföra gentemot vissa av borgenärerna individuellt. e) Påverkar den omständigheten att en del av de borgenärer för vilkas räkning konkursförvaltaren väcker talan har hemvist utanför Europeiska unionen fastställandet av behörig domstol enligt artikel 7 led 2 i [förordning nr 1215/2012]? 2) Blir svaret på fråga 1 annorlunda om talan har väckts av en stiftelse som företräder de kollektiva intressena hos de borgenärer som har lidit en sådan skada som avses i fråga 1? En sådan kollektiv talan innebär att det inte fastställs a) vilka ovannämnda borgenärers hemvistorter är, b) vilka särskilda omständigheter som har lett till de enskilda borgenärernas fordringar på bolaget och c) huruvida ovannämnda omsorgsplikt gentemot de enskilda borgenärerna existerar eller har åsidosatts. 3) Ska artikel 8 led 2 i [förordning nr 1215/2012] tolkas så, att om den domstol vid vilken det ursprungliga käromålet är anhängigt ändrar sitt beslut om att den är behörig att pröva käromålet, förlorar denna domstol därmed också automatiskt sin behörighet att pröva intervenientens anspråk? 4 a) Ska artikel 4.1 i [Rom II‑förordningen] tolkas så, att den ort ’där skadan uppkommer’ avser hemvistorten för det bolag som inte ger bolagets borgenärer ersättning för den skada de lidit genom ovannämnda åsidosättande av omsorgsplikten? b) Påverkar den omständigheten att anspråken har framställts av en konkursförvaltare i enlighet med dennes lagstadgade uppdrag att avveckla boet och en stiftelse som företräder borgenärskollektivets intressen (men som inte agerar i borgenärernas namn) fastställandet av denna ort? c) Påverkar den omständigheten att en del av borgenärerna har hemvist utanför Europeiska unionen fastställandet av denna ort? d) Gör den omständigheten att det fanns finansieringsavtal mellan det nederländska bolag som försatts i konkurs och dess modermoderbolag, innehållande prorogationsklausuler till förmån för tysk domstol och lagvalsklausuler till förmån för tysk rätt, att den skadeståndsgrundande händelse som BMA AG påstås ha gjort sig skyldig till har en uppenbart närmare anknytning till ett annat land än Nederländerna, i den mening som avses i artikel 4.3 i Rom II‑förordningen?”