23.

Mot denna bakgrund beslutade den hänskjutande domstolen att vilandeförklara målet och ställa nedanstående tolkningsfrågor till domstolen. Den hänskjutande domstolen har också begärt att frågorna ska handläggas i enlighet med förfarandet för brådskande mål om förhandsavgörande. ”1) Ska artikel 15.5 och 15.6 i [direktiv 2008/115] tolkas enligt följande: a) Gäller kraven i direktivet endast, och ska den tid under vilken tredjelandsmedborgaren får hållas i förvar räknas, från och med att kraven införlivats i medlemsstatens nationella rätt, när den nationella rätten före införlivandet av kraven i detta direktiv inte innehöll några föreskrifter om en längsta tid för hållande i förvar eller om skälen för att förlänga ett hållande i förvar, och när det inte i samband med införlivandet [av detta] föreskrivits att de nya bestämmelserna ska gälla retroaktivt? b) Ska den tid under vilken verkställigheten av ett beslut om avlägsnande från medlemsstatens territorium i den mening som avses i nämnda direktiv varit uppskjuten med stöd av en uttrycklig bestämmelse i samband med att tredjelandsmedborgarens asylansökan prövas inte räknas in i den tid som denne får hållas i förvar på en särskild förvarsanläggning inför avlägsnande, trots att tredjelandsmedborgaren, i enlighet med medlemsstatens nationella rätt, fortsatt att vistas på förvarsanläggningen under den tid som asylansökan prövas? 2. Ska artikel 15.5 och 15.6 i [direktiv 2008/115] tolkas så, att den tid under vilken verkställigheten av ett beslut om avlägsnande från medlemsstatens territorium i den mening som avses i nämnda direktiv varit uppskjuten, med stöd av en uttrycklig bestämmelse på grund av att beslutet överklagats till domstol, inte ska räknas in i den tid som tredjelandsmedborgaren får hållas i förvar på en särskild förvarsanläggning inför avlägsnande, när tredjelandsmedborgaren inte haft några giltiga identitetshandlingar och det därför råder tvivel om hans identitet, när han saknar medel för sitt uppehälle och har uppträtt aggressivt och han har fortsatt att vistas på förvarsanläggningen under den tid som överklagandet prövats? 3. Ska artikel 15.4 i [direktiv 2008/115] tolkas på så sätt att det inte föreligger rimliga utsikter till ett avlägsnande, när: a) den stat i vilken utlänningen är medborgare, vid tidpunkten för domstolsprövningen av beslutet om hållande i förvar, vägrat att utfärda resehandlingar för hans återvändande och när det inte dessförinnan träffats någon överenskommelse med tredjeland om att han kan tas emot där och medlemsstatens myndigheter fortsätter sina ansträngningar i detta syfte? b) det vid tidpunkten för domstolsprövningen av beslutet om hållande i förvar finns ett återtagandeavtal mellan Europeiska unionen och den stat i vilken utlänningen är medborgare, men medlemsstaten inte har hänvisat till bestämmelserna i avtalet på grund av att det framkommit nya bevis i form av utlänningens födelseattest, och förutsatt att utlänningen inte önskar återvända? c) möjligheten att förlänga tidsgränserna för hållande i förvar enligt artikel 15.6 i [direktiv 2008/115] uttömts och det vid tidpunkten för domstolsprövningen av beslutet om hållande i förvar [av den berörda personen] inte har ingåtts något återtagandeavtal med tredjeland och med beaktande av artikel 15.6 b i nämnda direktiv? 4. När det i samband med prövningen av tredjelandsmedborgarens hållande i förvar inför avlägsnande konstateras att det inte föreligger några rimliga skäl för ett avlägsnande och möjligheterna att förlänga hållandet i förvar har uttömts, ska då artikel 15.4 och 15.6 i [direktiv 2008/115] tolkas enligt följande: a) Tredjelandsmedborgaren ska trots detta inte omedelbart friges om följande kumulativa förutsättningar föreligger: Tredjelandsmedborgaren har inga giltiga identitetshandlingar, oavsett giltighetstid, och det råder därför tvivel om hans identitet; han har uppträtt aggressivt, han saknar medel för sitt uppehälle och det finns ingen annan person som har åtagit sig att sörja för hans uppehälle? b) Vid bedömningen av om beslutet om hållande i förvar inte längre ska gälla ska det noggrant prövas huruvida tredjelandsmedborgaren i enlighet med kraven i medlemsstatens nationella rätt har tillräckliga medel för sitt uppehälle i medlemsstaten och en adress på vilken han kan vistas?”