5

Skälen 15, 17, 24–27, 29 och 71 i beslut 2009/402 har följande lydelse: ”(15) Åtta ekonomiska jordbrukskommittéer (Rhône-Méditerranée, Grand Sud-Ouest, Korsika, Val de Loire, Nord, Nord-Est, Bretagne och Normandie) har under många år fått statliga bidrag, främst via [Office national interprofessionnel des fruits, des légumes et de l’horticulture (Oniflhor)], som de använt för att finansiera stödåtgärder som kallas åtgärdsprogram och som innefattar åtgärder på marknaderna inom och utanför gemenskapen i syfte att i synnerhet i kristider underlätta saluföringen av jordbruksprodukter skördade i Frankrike. … (17) När det gäller en mer ingående beskrivning av åtgärdernas art förklarade de franska myndigheterna i sin skrivelse av den 26 december 2002 att dessa syftade till att förebygga, eller i händelse av kriser, mildra effekterna av tillfälliga överskott på utbudssidan i förhållande till efterfrågan genom åtgärder på tre olika nivåer: exportmarknader, hemmamarknaden och bearbetning. … (24) I sin skrivelse av den 26 december 2002 förklarade Frankrike att de berörda sektorerna bidragit till finansieringen av åtgärderna med 30 eller 50 procent, medan resterande del finansierats av de offentliga myndigheterna. (25) [Fédération des comités économiques agricoles rattachés à la filière de production des fruits et légumes (nedan kallat Fedecom)] förklarade ingående finansieringsmekanismen för åtgärdsprogrammen och den roll kommittéerna spelade. Dessa förklaringar har inte ifrågasatts av Frankrike. (26) Enligt [Fedecom] avgjorde [Oniflhor] på egen hand vilka åtgärder som skulle tillämpas och de ekonomiska kommittéerna var skyldiga att tillämpa dessa åtgärder. [Oniflhor] beslutade i samband med varje åtgärdsprogram och för varje växtsort vilka åtgärder som skulle genomföras och gav den berörda nationella avdelningen i uppdrag att genomföra åtgärderna. [Oniflhor] beslutade också om vilka belopp som skulle avsättas för åtgärdsprogrammet i fråga och om de avgiftsbelopp som de ekonomiska kommittéerna skulle bidra med. (27) Åtgärderna finansierades med hjälp av en driftsfond som förvaltades av de ekonomiska kommittéerna. För fonden tillämpades de principer som gäller för gemenskapsstöd enligt artikel 15 i rådets förordning (EG) 2200/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker [EGT L 297, 1996, s. 1], såtillvida att den delvis finansierades med statligt stöd och delvis med ekonomiska bidrag från producentsammanslutningarna (så kallade branschbidrag), beräknade i förhållande till volym och värde för saluförda frukter och grönsaker. Branschbidragen bestod inte av avgifter för utvidgande av bestämmelser. De var med andra ord inte obligatoriska enligt något ministerdekret. … (29) [En tabell under denna punkt 29] innehåller en sammanställning över de belopp, angivna i euro, som [Oniflhor] betalade ut för åtgärdsprogram under perioden 1992–2002. Beloppen fördelar sig per år och åtgärd. För år 1992 och 1993 anges endast det totala stödbeloppet i tabellen. Frankrike har förklarat att [Oniflhor] inte har arkiverat uppgifter som gör det möjligt att lämna en detaljerad beskrivning av fördelningen för dessa år. … (71) Enligt de uppgifter som kommissionen förfogar över innehöll åtgärdsprogrammen åtgärder avsedda att bemöta kriser orsakade av ett utbudsöverskott av franska produkter på gemenskapsmarknaden, särskilt genom subventionering av försäljningspriser, subventionerad lagring och destruering av en del av skörden, och ekonomiska incitament för bearbetning av färskvaror. På marknaderna utanför gemenskapen har exportsubventioner likaså bidragit till att hitta avsättning för överskottet av franska produkter, subventioner som kunde stärka aktörernas konkurrensställning. Stöden förefaller ha beviljats utifrån pris och produktionsvolym.”