Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

1 Bestämmelser om skatter och avgifter - Harmonisering av lagstiftning - Indirekta skatter på kapitalanskaffning - Registrering av aktiebolag och andra bolag med begränsat ansvar - Avgifter av vederlagskaraktär - Begrepp - Avgift som fastställs proportionellt i förhållande till det tecknade kapitalet - Omfattas inte

(Rådets direktiv 69/335, artikel 12.1 e)

2 Bestämmelser om skatter och avgifter - Harmonisering av lagstiftning - Indirekta skatter på kapitalanskaffning - Avgifter som har uppburits i strid med direktiv 69/335 - Återbetalning - Former - Tillämpning av nationell lagstiftning - Gränser - Princip i nationell rätt enligt vilken återbetalning av avgifter som har uppburits i strid med gemenskapsrätten inte kan beviljas om dessa avgifter har uppburits under en längre tid utan att de nationella myndigheterna eller de avgiftsskyldiga har varit medvetna om denna olaglighet - Otillåtlighet

(Rådets direktiv 69/335)

3 Bestämmelser om skatter och avgifter - Harmonisering av lagstiftning - Indirekta skatter på kapitalanskaffning - Avgifter som har uppburits i strid med direktiv 69/335 - Återbetalning - Preskriptionsfrist - Tillämpning av nationell lagstiftning - Tillåten - Villkor

(Rådets direktiv 69/335)

4 Bestämmelser om skatter och avgifter - Harmonisering av lagstiftning - Indirekta skatter på kapitalanskaffning - Direktiv 69/335 - Artikel 10 och artikel 12.1 e - Direkt effekt

(Rådets direktiv 69/335, artikel 10 och artikel 12.1 e)

Sammanfattning

5 Artikel 12.1 e i direktiv 69/335 om indirekta skatter på kapitalanskaffning skall tolkas så, att storleken på avgifter som uppbärs vid registrering av aktiebolag och bolag med begränsat ansvar och vid registrering av kapitalökning i sådana bolag måste, för att ha karaktär av vederlag, beräknas enbart med utgångspunkt i kostnaderna för de aktuella formaliteterna. Avgiften kan dock även täcka kostnader för mindre omfattande tjänster som utförs kostnadsfritt. En medlemsstat har vid beräkningen av avgiftens storlek rätt att beakta samtliga kostnader som har samband med registreringstransaktionerna, häri inbegripet den del av den behöriga myndighetens allmänna kostnader som är att hänföra till dessa transaktioner. En medlemsstat kan vidare tillämpa schablonavgifter och fastställa deras storlek för en obestämd period, om medlemsstaten med regelbundna intervaller kontrollerar att avgiften inte överstiger den aktuella transaktionens genomsnittliga kostnad. Härav följer att en avgift vars storlek ökar direkt och utan begränsningar i förhållande till det tecknade nominella kapitalet på grund av sin beskaffenhet inte anses kunna utgöra en avgift av vederlagskaraktär i den mening som avses i artikel 12.1 e i direktivet. Storleken på en sådan avgift har i allmänhet inget samband med myndighetens verkliga kostnader vid registreringen.

6 Gemenskapsrätten är till hinder för att krav på återbetalning av avgifter, som har uppburits i strid med direktiv 69/335, kan ogillas med motiveringen att uppbörden av dessa avgifter utgör ett ursäktligt fel av medlemsstatens myndigheter, eftersom de aktuella avgifterna har uppburits under en längre tid utan att varken dessa myndigheter eller de avgiftsskyldiga har varit medvetna om denna olaglighet. Återbetalning av belopp som har uppburits i strid med gemenskapsrätten kan, i avsaknad av gemenskapsrättslig reglering på området, visserligen endast genomföras enligt de formella och materiella villkor som fastställs i de olika nationella lagstiftningarna. Dessa villkor får dock varken vara mindre förmånliga än de som avser liknande krav enligt nationell rätt eller göra utövandet av de rättigheter som följer av gemenskapsrätten praktiskt taget omöjligt eller alltför svårt. En allmän princip i nationell rätt enligt vilken domstolarna i en medlemsstat har att ogilla krav på återbetalning av avgifter som har uppburits i strid med gemenskapsrätten medför, om dessa avgifter har uppburits under en längre tid utan att vare sig myndigheterna i denna medlemsstat eller de avgiftsskyldiga har varit medvetna om denna olaglighet, att det skulle vara alltför svårt att beviljas återbetalning av skatter som strider mot gemenskapsrätten. Principen medför dessutom att överträdelser av gemenskapsrätten behandlas mildare när de har pågått under en längre tid.

7 Gemenskapsrätten på sitt nuvarande utvecklingsstadium är inte till hinder för att en medlemsstat, som har underlåtit att genomföra direktiv 69/335 på ett korrekt sätt, åberopar en nationell preskriptionsfrist, som börjar löpa den dag den aktuella avgiften kunde tas ut, mot ett krav på återbetalning av avgifter som har uppburits i strid med gemenskapsrätten, om en sådan frist inte är mindre förmånlig för talan som väcks med stöd av gemenskapsrätten än för talan som väcks med stöd av nationell rätt och den inte gör utövandet av de rättigheter som följer av gemenskapsrätten praktiskt taget omöjligt eller alltför svårt.

8 Artikel 10 jämförd med artikel 12.1 e i direktiv 69/335 medför rättigheter som medborgarna kan åberopa vid de nationella domstolarna. Förbudet i artikel 10 i direktivet samt undantaget från detta förbud i artikel 12.1 e är tillräckligt ovillkorliga och precisa för att enskilda skall kunna åberopa dem vid nationell domstol gentemot en bestämmelse i nationell rätt som strider mot direktivet.