Domstolens dom (fjärde avdelningen) den 22 maj 2003. - Europeiska kommissionen mot Storhertigdömet Luxemburg. - Fördragsbrott - Ofullständigt införlivande av direktiv 89/391/EEG - Arbetstagares säkerhet och hälsa. - Mål C-335/02.



Rättsfallssamling 2003 s. I-05531



Sammanfattning

Parter

Domskäl

Beslut om rättegångskostnader

Domslut



Nyckelord

Socialpolitik - Skydd för arbetstagarnas säkerhet och hälsa - Direktiv 89/391 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet - Organisering av skyddsverksamheten och den förebyggande verksamheten mot yrkesbetingade risker - Medlemsstaternas skyldighet att definiera erforderliga kvalifikationer för sådana personer som har utsetts för detta ändamål

(Rådets direktiv 89/391, artikel 7.8)

Sammanfattning

$$Genomförandet av artikel 7.8 i direktiv 89/391 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet innebär att medlemsstaterna skall anta lagar eller andra författningar som överensstämmer med kraven i detta direktiv och som de berörda företagen på lämpligt sätt skall underrättas om, för att ge dessa möjlighet att få kännedom om sina skyldigheter på området och ge de behöriga nationella myndigheterna möjlighet att kontrollera att dessa bestämmelser iakttas.

En medlemsstat som inte definierar erforderliga färdigheter och kvalifikationer för sådana personer som har utsetts att organisera skyddsverksamheten och den förebyggande verksamheten mot yrkesbetingade risker har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt den ovannämnda bestämmelsen.

( se punkterna 4 och 7 samt domslutet )

Parter

I mål C-335/02,

Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av H. Kreppel och D. Martin, båda i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,

sökande,

mot

Storhertigdömet Luxemburg, företrätt av S. Schreiner, i egenskap av ombud,

svarande,

angående en talan om fastställelse av att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 10 EG och 249 EG samt artikel 7.8 i rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (EGT L 183, s. 1; svensk specialutgåva, område 5, volym 4, s. 146), genom att inte definiera erforderliga färdigheter och kvalifikationer för sådana personer som utsetts till att organisera skyddsverksamheten och den förebyggande verksamheten mot yrkesbetingade risker,

meddelar

DOMSTOLEN (fjärde avdelningen)

sammansatt av avdelningsordföranden C.W.A. Timmermans samt domarna D.A.O. Edward och S. von Bahr (referent),

generaladvokat: C. Stix-Hackl,

justitiesekreterare: R. Grass,

med hänsyn till referentens rapport,

med hänsyn till beslutet, efter att ha hört generaladvokaten, att avgöra målet utan förslag till avgörande,

följande

Dom

Domskäl

1 Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 20 september 2002, med stöd av artikel 226 EG väckt talan om fastställelse av att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 10 EG och 249 EG samt artikel 7.8 i rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (EGT L 183, s. 1; svensk specialutgåva, område 5, volym 4, s. 146), genom att inte definiera erforderliga färdigheter och kvalifikationer för sådana personer som utsetts till att organisera skyddsverksamheten och den förebyggande verksamheten mot yrkesbetingade risker.

2 I artikel 7.8 i direktiv 89/391 - artikel 7 har rubriken "Skydds- och förebyggande åtgärder" - föreskrivs att medlemsstaterna skall definiera de erforderliga färdigheterna och kvalifikationerna för arbetstagare, anlitade företag eller personer som har utsetts att organisera skyddsverksamheten och den förebyggande verksamheten mot yrkesbetingade risker i företaget och/eller verksamheten.

3 Eftersom kommissionen ansåg att vissa bestämmelser i direktiv 89/391, särskilt artikel 7.8, inte fullständigt hade införlivats av Storhertigdömet Luxemburg, inledde den ett fördragsbrottsförfarande. Efter att ha anmodat nämnda medlemsstat att yttra sig, riktade kommissionen den 18 oktober 1999 ett motiverat yttrande till denna medlemsstat och uppmanade den att inom två månader från delgivningen av yttrandet vidta nödvändiga åtgärder för att följa detta. Eftersom kommissionen inte erhöll någon underrättelse om att artikel 7.8 i nämnda direktiv hade införlivats till fullo, väckte den förevarande talan.

4 Det skall i detta avseende erinras om att genomförandet av artikel 7.8 i direktiv 89/391 bland annat innebär att medlemsstaterna skall anta lagar eller andra författningar som överensstämmer med kraven i detta direktiv och som de berörda företagen på lämpligt sätt skall underrättas om, för att ge dessa möjlighet att få kännedom om sina skyldigheter på området och ge de behöriga nationella myndigheterna möjlighet att kontrollera att dessa bestämmelser iakttas (dom av den 15 november 2001 i mål C-49/00, kommissionen mot Italien, REG 2001, s. I-8575, punkt 36).

5 Storhertigdömet Luxemburg har dock inte bestritt att det inte har vidtagit nödvändiga åtgärder för att införliva artikel 7.8 i direktiv 89/391.

6 Vid sådana förhållanden skall kommissionens talan bifallas.

7 Domstolen konstaterar således att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 7.8 i direktiv 89/391, genom att inte definiera erforderliga färdigheter och kvalifikationer för sådana personer som utsetts att organisera skyddsverksamheten och den förebyggande verksamheten mot yrkesbetingade risker.

Beslut om rättegångskostnader

Rättegångskostnader

8 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att Storhertigdömet Luxemburg skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Storhertigdömet Luxemburg har tappat målet, skall kommissionens yrkande bifallas.

Domslut

På dessa grunder beslutar

DOMSTOLEN (fjärde avdelningen)

följande dom:

1) Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 7.8 i rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet, genom att inte definiera erforderliga färdigheter och kvalifikationer för sådana personer som har utsetts att organisera skyddsverksamheten och den förebyggande verksamheten mot yrkesbetingade risker.

2) Storhertigdömet Luxemburg skall ersätta rättegångskostnaderna.