Förstainstansrättens dom (tredje avdelningen) av den 3 april 2003. - BaByliss SA mot Europeiska kommissionen. - Konkurrens - Företagskoncentrationer - Förordning (EEG) nr 4064/89 - Talan som väcks av tredje man - Upptagande till sakprövning - Åtaganden som gjorts under den första etappen av undersökningen - Varumärkeslicens - Ändringar i åtagandena - Tidsfrister - Ekonomiskt stöd från staten - Försvinnande lågt pris för övertagande - Allvarliga tvivel beträffande företagskoncentrationens förenlighet med den gemensamma marknaden - Avsaknad av åtaganden på de marknader som har allvarliga konkurrensproblem. - Mål T-114/02.



Rättsfallssamling 2003 s. II-01279



Parter

Domskäl

Beslut om rättegångskostnader

Domslut



Parter

I mål T-114/02,

BaByliss SA, Montrouge (Frankrike), företrätt av advokaten J.-P. Gunther,

sökande,

med stöd av

De'Longhi SpA, Treviso (Italien), företrätt av advokaterna M. Merola, D.P. Domenicucci och I. van Schendel,

intervenient,

mot

Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av V. Superti, K. Wiedner och F. Lelièvre, samtliga i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,

svarande,

med stöd av

SEB SA, Écully (Frankrike), företrätt av advokaterna D. Voillemot och S. Hautbourg,

intervenient,

angående en talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut SG (2002) D/228078 av den 8 januari 2002 om att inte motsätta sig företagskoncentrationen mellan SEB och Moulinex och om att förklara den förenlig med den gemensamma marknaden och avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, under förutsättning att de föreslagna åtagandena iakttas (ärende nr COMP/M.2621 - SEB/Moulinex),

sammansatt av ordföranden K. Lenaerts samt domarna J. Azizi och M. Jaeger,

justitiesekreterare: avdelningsdirektören J. Palacio González,

med hänsyn till det skriftliga förfarandet och efter det muntliga förfarandet den

9 oktober 2003,

meddelar

Dom

Domskäl

Tillämpliga bestämmelser

1. Enligt artikel 1 i rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer (EGT L 395, s. 1, svensk specialutgåva, Annex, s. 16, rättad genom EGT L 257, 1990, s. 13, och i ändrad lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 1310/97 av den 30 juni 1997 (EGT L 180, s. 1), nedan kallad förordning nr 4064/89), gäller denna förordning alla koncentrationer med en gemenskapsdimension enligt definitionerna i punkterna 2 och 3 i nämnda artikel.

2. Koncentrationer med gemenskapsdimension skall enligt artikel 4.1 i förordning nr 4064/89 anmälas till kommissionen i förväg.

3. Vidare anges i artikel 7.1 i förordning nr 4064/89 att en koncentration med gemenskapsdimension varken får genomföras före anmälan eller innan den har förklarats förenlig med den gemensamma marknaden. Emellertid kan kommissionen enligt artikel 7.4 på begäran medge dispens från denna skyldighet att uppskjuta koncentrationen.

4. Det föreskrivs i artikel 6.1 b i förordning nr 4064/89 att om kommissionen finner att den anmälda koncentrationen, fastän den omfattas av denna förordning, inte ger anledning till allvarliga tvivel beträffande dess förenlighet med den gemensamma marknaden, skall den besluta att inte göra invändning mot den och förklara att den är förenlig med den gemensamma marknaden (nedan kallad etapp 1).

5. Om kommissionen däremot i enlighet med artikel 6.1 c i förordning nr 4064/89 finner att den anmälda koncentrationen omfattas av förordningen och ger anledning till allvarliga tvivel när det gäller dess förenlighet med den gemensamma marknaden, skall den besluta att inleda förfarandet (nedan kallad etapp 2).

6. I artikel 6.2 i förordning nr 4064/89 anges följande:

Om kommissionen sedan de berörda företagen har vidtagit ändringar finner att en anmäld koncentration inte längre ger anledning till allvarliga tvivel enligt punkt 1 c, får den besluta att förklara koncentrationen förenlig med den gemensamma marknaden enligt punkt 1 b.

Kommissionen kan förena det beslut som den fattar enligt punkt 1 b med villkor och ålägganden i syfte att säkerställa att de berörda företagen fullgör de åtaganden som de har gjort gentemot kommissionen för att göra koncentrationen förenlig med den gemensamma marknaden.

7. Enligt artikel 18.1 i kommissionens förordning (EG) nr 447/98 av den 1 mars 1998 om anmälningar, tidsfrister och förhör enligt rådets förordning (EEG) nr 4064/89 om kontroll av företagskoncentrationer (EGT L 61, s. 1), skall [å]taganden som har föreslagits till kommissonen av de berörda företagen enligt artikel 6.2 i förordning (EEG) nr 4064/89, vilka av parterna är avsedda att utgöra grunden för ett beslut enligt artikel 6.1 b i den förordningen ... lämnas till kommissionen senast tre veckor från det datum då anmälan mottagits.

8. Kommissionen ger riktlinjer för de åtgärder den har för avsikt att vidta vad gäller åtaganden i tillkännagivandet om korrigerande åtgärder som kan godtas enligt förordning nr 4064/89 och förordning nr 447/98 (EGT C 68, 2001, s. 3, nedan kallat tillkännagivandet om korrigerande åtgärder).

9. I artikel 21.1 i förordning nr 4064/89 anges att kommissionen är ensam behörig att fatta beslut enligt förordningen. Det preciseras vidare i artikel 21.2 att medlemsstaterna inte skall tillämpa sin nationella konkurrenslagstiftning på koncentrationer med gemenskapsdimension.

10. Det är emellertid enligt artikel 9.2 a i förordning nr 4064/89 tillåtet för kommissionen att hänskjuta prövningen av en koncentration med gemenskapsdimension till medlemsstaterna när denna koncentration hotar att skapa eller förstärka en dominerande ställning som medför att den effektiva konkurrensen påtagligt kommer att hämmas på en marknad inom medlemsstaten som uppvisar alla kännetecken på en avgränsad marknad.

Bakgrund till tvisten

I - De berörda företagen

11. Genom denna talan har BaByliss SA (nedan även kallat sökanden) begärt ogiltigförklaring av kommissionens beslut att på vissa villkor godkänna koncentrationen mellan SEB och Moulinex.

12. Sökanden är ett franskt bolag, kontrollerat av den amerikanska koncernen Conair, som har specialiserat sig på att under varumärket BaByliss tillverka och saluföra små elektriska hushållsapparater för skönhetsvård (exempelvis hårtorkar, locktänger, värmeborstar, klippmaskiner samt apparater för hårborttagning på kvinnor och för kroppsvård). Koncernen Conair bedriver verksamhet på alla segment tillhörande små elektriska hushållsapparater (köksgeråd, skönhet och hygien) i Förenta staterna och över hela världen, främst under varumärkena Conair, BaByliss, Interplak, Forfex, Cuisinart, Revlon och Vidal Sassoon.

13. SEB är ett franskt bolag som utvecklar, tillverkar och saluför små elektriska hushållsapparater över hela världen. SEB saluför sina produkter i mer än 120 länder under två varumärken av internationell dimension (Tefal och Rowenta) och fyra lokala varumärken (Calor och SEB i Frankrike och Belgien, Arno i Brasilien och Mercosur-länderna, samt Samurai i länderna i den andinska pakten). De produktgrupper som saluförs av SEB under dessa olika varumärken är apparater som används vid grillning, stekning och rostning med mera (bordsugnar, fritöser, brödrostar, apparater för tillagning av informella måltider), apparater som används vid kokning (kaffebryggare, espressomaskiner, vatten- och riskokare), matberedare, strykjärn, apparater för skönhetsvård (hårborttagning, hårvård, rakning, med mera), dammsugare, apparater för ventilation och uppvärmning i hemmet samt köksredskap.

14. Moulinex är också ett franskt bolag som är verksamt över hela världen inom sektorn utveckling, tillverkning och saluförande av små elektriska hushållsapparater. Moulinex saluför samma produktgrupper som SEB under två internationella varumärken (Moulinex och Krups) samt ett lokalt varumärke (Swan i Förenade kungariket). Moulinex saluför även mikrovågsugnar.

II - Det nationella förfarandet

15. Den 7 september 2001 inledde tribunal de commerce de Nanterre ett förenklat konkursförfarande avseende Moulinex-koncernen. De av tribunal de commerce i enlighet med fransk lag utsedda konkursförvaltarna fick ta ställning till huruvida företaget som befann sig i konkurs kunde fortsätta sin verksamhet, skulle överlåtas till tredje man eller likvideras. Eftersom det i detta fall visade sig omöjligt för Moulinex att fortsätta verksamheten försökte konkursförvaltarna finna en förvärvare till hela eller delar av Moulinex verksamhet.

16. Under detta förfarande anmälde SEB-koncernen sitt förintresse att förvärva följande delar av Moulinex verksamhet inom små elektriska hushållsapparater:

- alla rättigheter i samband med användning av varumärkena Moulinex, Krups och Swan oberoende av vilka de berörda produkterna är,

- en del av produktionsapparaten (åtta av Moulinex sammanlagt arton produktionsanläggningar och viss utrustning som finns i de anläggningar som inte förvärvats), vilket möjliggör tillverkning av åtminstone vissa modeller av alla de produkter som tillverkas av Moulinex, med undantag av dammsugare och mikrovågsugnar,

- vissa försäljningsbolag, det vill säga vad Europa beträffar, endast de tyska och spanska bolagen.

17. I en skrivelse av den 25 september 2001 översände BaByliss till Moulinex konkursförvaltare, med hänvisning till Moulinex önskan att utöka sin närvaro inom sektorn små elektriska hushållsapparater i Frankrike och världen, ett anbud avseende förvärv av Krups hela verksamhet i världen, och detta inklusive materiel, utrustning, lager, industriell äganderätt och distributionsnät tillhörande Krups.

18. Tribunal de commerce de Nanterre godtog genom beslut av den 22 oktober 2001 den av SEB föreslagna planen för övertagande.

III - Förfarandet inför kommissionen

19. På SEB:s begäran medgav kommissionen den 27 september 2001 dispens med suspensiv verkan i enlighet med artikel 7.4 i förordning nr 4064/89. Kommissionens beslut motiverades främst av att konkursförvaltarna hade krävt att varje erbjudande om övertagande skulle vara villkorslöst. Den av kommissionen medgivna dispensen gällde enbart förvaltningen av de förvärvade tillgångarna.

20. Den 13 november 2001 delgavs kommissionen i enlighet med artikel 4 i förordning nr 4064/89 förslaget till SEB:s förvärv av vissa tillgångar i Moulinex.

21. Kommissionen offentliggjorde den 21 november 2001 den enligt artikel 4.3 i förordning nr 4064/89 föreskrivna förhandsanmälan i Europeiska gemenskapernas officiella tidning . I punkt 4 i denna förhandsanmälan uppmanar kommissionen intresserade tredje parter att lämna eventuella synpunkter på den föreslagna koncentrationen.

22. Efter offentliggörandet delgav BaByliss genom skrivelser av den 27 och 29 november 2001 kommissionen sin oro över ifrågavarande föreslag till koncentration, med hänsyn till de avsevärda konkurrensbegränsande verkningar som SEB:s och Moulinex närmande skulle kunna medföra på den sektor som BaByliss hade för avsikt att ta sig in i inom en mycket nära framtid. BaByliss underströk härvidlag att bolaget intog ställningen av en potentiell konkurrent till SEB-Moulinex på området för små elektriska hushållsapparater, särkilt sektorn för köksgeråd där BaByliss utvecklar sin verksamhet under det kommersiella varumärket Cuisinart. I en bilaga daterad den 29 november 2001 till skrivelsen av samma dag riktade BaByliss ett förslag till kommissionen om ett totalt övertagande, inklusive Moulinex alla anställda och tillgångar i Frankrike samt bifogade en affärsplan för Cusinart (Strategi för Cuisinart i Frankrike), daterad november 2001.

23. BaByliss besvarade genom skrivelse av den 30 november 2001 ett frågeformulär riktat till konkurrenterna som kommissionen översände till bolaget den 27 november 2001.

24. Den 5 december 2001 ingav parterna i koncentrationen sina förslag på åtaganden till kommissionen.

25. Samma dag ägde ett möte rum mellan BaByliss och kommissionen med anledning av förslaget till koncentrationen.

26. Genom skrivelse av den 6 december 2001 delgav BaByliss kommissionen sina reservationer i fråga om möjligheten att kommissionen med tillämpning av artikel 9 i förordning nr 4064/89 vid behov skulle kunna hänskjuta ärendet helt eller delvis till de behöriga nationella konkurrensmyndigheter som begärde detta.

27. De franska konkurrensmyndigheterna framställde den 7 december 2001 en begäran till kommissionen om partiellt hänskjutande, med stöd av artikel 9.2 a i förordning nr 4064/89, vad avsåg ifrågavarande koncentrations verkningar på konkurrensen i Frankrike på vissa marknader för försäljning av små elektriska hushållsapparater.

28. Parterna i koncentrationen ändrade sina ursprungliga åtaganden den 18 december 2001 för att bemöta den kritik som framförts av kommissionen.

29. Den 20 december 2001 delgav BaByliss kommissionen sina synpunkter på SEB-Moulinex innehav av marknadsandelar inom de produktkategorier som hade undersökts av kommissionen efter det att ifrågavarande koncentration ägt rum.

30. Genom skrivelse av den 21 december 2001 besvarade BaByliss ett frågeformulär angående de av parterna i koncentrationen gjorda åtagandena vilket kommissionen hade översänt till bolaget den 20 december 2001.

31. Till följd av synpunkter från berörda tredje parter ändrade parterna i koncentrationen ännu en gång sina åtaganden.

32. Den 28 december 2001 ingav sökanden ett anbud om partiellt övertagande av Moulinex.

33. Den 3 januari 2002 kompletterade BaByliss det frågeformulär angående de av parterna i koncentrationen gjorda åtagandena som kommissionen hade översänt till bolaget den 20 december 2001. Sökanden visade vidare ett förnyat intresse för att helt eller delvis förvärva tillgångarna i Moulinex. BaByliss upprepade även att bolaget kände oro för sin ställning och SEB-Moulinex dominerande ställning, som skulle bli följden av ifrågavarande koncentration inom ett antal produktkategorier tillhörande små elektriska hushållsapparater i de viktigaste länderna i Europa.

34. Den 8 januari 2002 godkände kommissionen på vissa villkor företagskoncentrationen mellan SEB och Moulinex med stöd av artikel 6.1 b och 6.2 i förordning nr 4064/89 och artikel 57 i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) (nedan kallat det omtvistade beslutet).

35. Det omtvistade beslutet rör emellertid inte den franska marknaden eftersom kommissionen samma dag beviljade de franska myndigheternas begäran om partiellt hänskjutande.

36. Den franska ekonomiministern beviljade den 8 juli 2002 tillstånd till koncentrationen utan att ålägga åtaganden med stöd av den så kallade teorin om företagskonkurser.

Det omtvistade beslutet

I - De ifrågavarande produktmarknaderna

37. Enligt skäl 16 i det omtvistade beslutet utgörs den av ifrågavarande koncentration berörda ekonomiska sektorn av försäljning av små elektriska hushållsapparater. Denna sektor kan indelas i tretton produktkategorier: fritöser, bordsugnar, brödrostar, smörgåsgrillar och våffeljärn, apparater för informella måltider (elektrisk grill med sten, wokparty, raclette, fondue, med mera), elektriska grillar och bänkgrillar, ris- och ångkokare, kaffebryggare, vattenkokare, espressomaskiner, mixers och matberedare, strykjärn samt apparater för personlig skönhets- och hälsovård. De elva förstnämnda produktkategorierna kallas allmänt produkter ur sortimentet köksgeråd.

38. Kommissionen anser att varje kategori av små elektriska hushållsapparater kan utgöra en avgränsad produktmarknad (skäl 25 i det omtvistade beslutet). Kommissionens slutsatser baseras i huvudsak på en analys av efterfrågans substituerbarhet, eftersom varje kategori har en specifik funktion och är avsedd för en särskild slutanvändning. Kommissionen har vidare förnekat att utbudet skulle kunna substitueras. Kommissionen har nämligen betonat att även om alla tillverkare skulle vara i stånd att tillverka alla slags små elektriska hushållsapparater kan de kostnader och den tid som krävs för att komma in på en ny produktmarknad vara betydande.

II - De ifrågavarande geografiska marknaderna

39. Kommissionen anser att en nationell definition av de relevanta marknaderna är den mest sannolika efter det att den första etappen av undersökningen avslutats (skäl 30 i det omtvistade beslutet).

III - Varumärkenas betydelse

40. Kommissionen har konstaterat att varumärken är en av de främsta faktorerna när konsumenterna gör sitt val och att de därför utgör ett av de viktigaste konkurrensmedlen för producenter av små elektriska hushållsapparater (skäl 36 i det omtvistade beslutet).

41. Kommissionen har i detta hänseende anfört att SEB och Moulinex investerar betydande summor för att bevara sina varumärkens anseende (skäl 38 i det omtvistade beslutet). Kommissionen har också konstaterat att de anbud som mottogs under försäljningen av Moulinex nästan uteslutande avsåg koncernens varumärken och inte produktionsenheterna (skäl 39 i det omtvistade beslutet).

IV - Konkurrensanalys

42. Vad beträffar ifrågavarande koncentrations verkningar på konkurrensen, har kommissionen först avvisat uppfattningen att koncentrationens verkningar inte skiljer sig från verkningarna i den konkurrenssituation som skulle ha uppstått till följd av Moulinex-koncernens likvidation. Kommissionen har i detta avseende anfört följande:

I slutet av undersökningens första etapp kan inte denna argumentering vinna tilltro eftersom ett stort antal företag redan i samband med Moulinex-koncernens konkurs hade anmält sitt intresse för att överta varumärken som innehades av koncernen. Vidare kan det inte uteslutas att viss utrustning och vissa industriella rättigheter förvärvats av annan tredje part än SEB. Med tanke på varumärkets betydelse på ifrågavarande marknader kan dessa förvärvare som utgörs av tredje parter troligen vara i stånd att återupprätta hela eller delar av Moulinex konkurrensförmåga (skäl 41 i det omtvistade beslutet).

43. Kommissionen har efter att ha analyserat frågan dragit slutsatsen att den anmälda koncentrationen ger anledning till allvarliga tvivel beträffande dess förenlighet med den gemensamma marknaden på ett antal marknader vad gäller sortimentet av köksgeråd (skäl 44 i det omtvistade beslutet). Kommissionen har i huvudsak anfört följande vad beträffar de i det omtvistade beslutet undersökta geografiska marknaderna:

- I Portugal, Grekland, Belgien och Nederländerna, där SEB och Moulinex före koncentrationen hade en i vissa fall mycket stark ställning inom små elektriska hushållsapparater, skulle SEB:s ställning förstärkas genom tillskottet av Moulinex och transaktionen skulle leda till kombinationer av - i vissa fall betydande - marknadsandelar avseende ett stort antal av ifrågavarande produktkategorier. Enligt kommissionen kommer vidare denna styrka på marknaden att accentueras genom en unik varumärkesportfölj med flera varumärken, medan aktörer som Philips, Braun och Taurus endast förfogar över ett varumärke (skälen 43 och 45-47 i det omtvistade beslutet).

- I Tyskland, Österrike, Danmark, Sverige och Norge skulle transaktionen i hög grad ändra konkurrensvillkoren på ett antal produktmarknader (skäl 43 i det omtvistade beslutet).

- Transaktionen skulle slutligen endast marginellt ändra konkurrensvillkoren i de övriga medlemsstaterna (skäl 43 i det omtvistade beslutet).

44. Kommissionen anser således att den anmälda transaktionen ger anledning till allvarliga tvivel beträffande dess förenlighet med den gemensamma marknaden på följande marknader (skäl 128 i det omtvistade beslutet):

- Tyskland: fritöser och elektriska grillar,

- Österrike: fritöser och informella måltider,

- Belgien: matberedare, espressomaskiner, vattenkokare, brödrostar, informella måltider, elektriska grillar och strykjärn,

- Danmark: fritöser och fristående ugnar,

- Grekland: fritöser, vattenkokare, smörgåsgrillar och våffeljärn, espressomaskiner och matberedare,

- Norge: fritöser och fristående ugnar,

- Nederländerna: fritöser, espressomaskiner, bordsugnar, informella måltider, elektriska grillar och strykjärn,

- Portugal: fritöser, brödrostar, kaffebryggare, espressomaskiner, vattenkokare, bordsugnar, smörgåsgrillar och våffeljärn, informella måltider, elektriska grillar och matberedare,

- Sverige: fritöser.

45. Däremot har kommissionen dragit slutsatsen att koncentrationen inte ger anledning till allvarliga tvivel vad gäller marknaderna för personlig vård där, oavsett land (med undantag av Frankrike) eller fastställd produktmarknadsdefinition, parternas sammanlagda marknadsandel understiger 20 procent (skäl 44 i det omtvistade beslutet).

V - Åtaganden av parterna i koncentrationen

46. Efter det att parterna i koncentrationen föreslagit åtaganden anser kommissionen emellertid att de allvarliga tvivlen beträffande koncentrationens förenlighet med den gemensamma marknaden kan skingras, eftersom dessa åtaganden utgör en direkt och omedelbar reaktion på de i beslutet identifierade konkurrensproblem som finns utanför Frankrike.

47. Inledningsvis avsågs genom de åtaganden som parterna i koncentrationen föreslog den 5 december 2001 att produkter av varumärket Moulinex tillhörande kategorierna fritöser, fristående ugnar, informella måltider, elektriska grillar samt strykjärn skulle dras tillbaka från hela EES-området under en period av två år. Enligt kommissionen hade emellertid dessa inledande åtaganden inte gjort det möjligt att substituera en aktör mot Moulinex-koncernen och de rörde inte alla marknader på vilka transaktionen skulle kunna ge anledning till allvarliga tvivel (skäl 135 i det omtvistade beslutet).

48. Den 18 december 2001 förbättrade parterna sitt förslag för att göra det användbart och effektivt (skäl 135 i det omtvistade beslutet). I detta nya förslag föreskrevs en exklusiv licens avseende varumärket Moulinex på tre år (förbunden med ett åtagande att under ytterligare ett år avstå från att inträda på marknaden under varumärket Moulinex) för alla produktkategorierna i Belgien, Grekland, Nederländerna och Portugal samt för kategorin fritöser i Tyskland, Österrike, Danmark, Norge och Sverige. Innehavare av en sådan licens skulle åläggas en inköpsskyldighet avseende brödrostar, kaffebryggare, vattenkokare och matberedare.

49. De tredje parter som hördes uttalade emellertid kritik mot dessa åtaganden, särskilt mot licensens giltighetstid och längden på den period då inträde på marknaden var förbjudet, inköpsskyldigheten, det uteblivna korrigerandet av den anmälda transaktionens verkningar på konkurrensen på vissa marknader, avsaknaden av tillräckligt pålitliga ekonomiska fakta som kunde motivera en ny aktörs inträde på ifrågavarande marknader, samt avsaknaden av effektiv kontroll av licensinnehavaren av varumärket Moulinex inom ramen för vissa åtgärder specifikt avseende fritöser, eftersom SEB skulle fortsätta att dra nytta av detta varumärke i samband med de övriga produkterna (skäl 136 i det omtvistade beslutet).

50. Enligt det omtvistade beslutet förbättrade således SEB sina åtaganden genom att utvidga varumärkeslicensen till alla små elektriska hushållsapparater vad gäller Tyskland, Österrike, Danmark, Norge och Sverige. SEB lade på detta sätt åtagandet beträffande dessa fem länder till det åtagande som redan gjorts i fråga om Belgien, Grekland, Nederländerna och Portugal. SEB förlängde även licensens giltighetstid till fem år (och förbudet mot inträde på marknaden till tre år) och avlägsnade licensinnehavarens inköpsskyldighet (skäl 137 i det omtvistade beslutet).

51. I det omtvistade beslutet sammanfattas de av kommissonen godtagna åtagandena på följande sätt:

129 SEB-koncernen åtar sig att beträffande vart och ett av dessa länder ingå ett avtal med en tredje part om exklusiv licens för varumärket Moulinex avseende försäljning av samtliga tretton kategorier av små elektriska hushållsapparater.

130 Enligt åtagandena kommer ett sådant licensavtal att ingås med en eller flera tredje parter för en period av fem år. SEB förbinder sig att under licensavtalets giltighetstid och under en period av tre år efter det att det upphört att gälla avstå från allt saluförande av varje apparat för hemmabruk under varumärket Moulinex i de berörda staterna. SEB-koncernen har vidare förbundit sig att avstå från att i ifrågavarande länder saluföra modeller ur Moulinex sortiment under ett annat varumärke såvida licensinnehavaren har valt att göra sina inköp hos SEB eller att komma i åtnjutande av en licens avseende industriella rättigheter.

131 Licensen syftar till att tillåta användning av varumärket Moulinex för att göra det möjligt för licensinnehavaren att etablera eller stärka sitt eget varumärke på ifrågavarande geografiska marknader. För detta ändamål får licensinnehavaren under licensens giltighetstid tillåtelse att använda varumärket Moulinex ensamt eller tillsammans med sitt eget varumärke och därefter när som helst övergå från co-branding till sitt eget varumärke. SEB kommer att ha befogenhet att försäkra sig om att Moulinex logotyp iakttas av licensinnehavaren eller licensinnehavarna.

132 Licensinnehavaren eller licensinnehavarna kan fritt välja leverantörer och leveranssätt för alla produkter och alla berörda länder. Om de så önskar kan de tvinga SEB att ingå ett leveransavtal för en period som helt eller delvis omfattar licensavtalets giltighetstid och hela eller delar av de aktuella produktgrupperna. Leveranserna skall då motsvara 65 procent av försäljningsvolymen för varumärket Moulinex under år 2000. Märkas bör att SEB dock föreslår att den som kommer i åtnjutande av licensen för Tyskland skall åläggas en inköpsskyldighet avseende matberedare. SEB har motiverat detta undantag med att det är nödvändigt att vidmakthålla arbetstillfällen i de produktionsenheter som förvärvats efter det att Tribunal de commerce de Nanterre meddelat sin dom.

133 SEB-koncernen förbinder sig vidare att till varje licensinnehavare som begär det tillhandahålla en licens avseende industriell äganderätt (design och formgivning, patent och know-how) som omfattar en eller flera modeller ur Moulinex sortiment för att licensinnehavaren skall vara i stånd att själv tillverka dem eller låta valfri tredje part tillverka dem.

134 SEB-koncernen förbinder sig att utse en förvaltare som inledningsvis har till uppgift att försäkra sig om att SEB-koncernen på ett tillfredsställande sätt fullgör sina åtaganden. SEB har förbundit sig att ingå samtliga eller en del av de avtal om varumärkeslicens som föreskrivs i åtagandena inom en tidsfrist av ... räknat från den dag då kommissionens beslut om godkännande mottas. Om SEB när tidsfristen löpt ut helt eller delvis har underlåtit att ingå samtliga eller en del av de avtal som föreskrivs i åtagandena ankommer det på förvaltaren att finna en eller flera potentiella licensinnehavare och att ingå nämnda avtal inom en tidsfrist av .... Valet av licensinnehavare skall godkännas av kommissionen.

52. Kommissionen anser att dessa åtaganden leder till att den täckning med marknadsandelar som den anmälda koncentrationen ger upphov till påtagligt minskar. Kommissionen har konstaterat att det endast är den täckning som har sitt ursprung i försäljning under varumärket Krups som inte har eliminerats. Emellertid kan enligt kommissionen de tillskott i termer av marknadsandelar som har samband med varumärket Krups endast ge upphov till konkurrensproblem på marknaden för espressomaskiner och marknaden för informella måltider i Portugal (skäl 139 i det omtvistade beslutet).

53. Enligt kommissionens uppfattning gör de föreslagna åtagandena det möjligt att varaktigt återupprätta villkoren för effektiv konkurrens. Den för licensen angivna giltighetstiden på fem år kommer nämligen att med begränsade förluster göra det möjligt för licensinnehavaren att låta Moulinex produkter överföras till hans eget varumärke till nackdel för SEB när detta företag är i stånd att på nytt introducera varumärket Moulinex på ifrågavarande marknader. Kommissionen har i detta avseende noterat att den genomsnittliga hållbarhetstiden för små elektriska hushållsapparater uppgår till ungefär tre år. Överföringen till det egna varumärket underlättas enligt kommissionen i än högre grad av att licensinnehavaren är den ende som kommer i åtnjutande av varumärket Moulinex på ifrågavarande geografiska område, oavsett vilka elektriska hushållsapparater det är frågan om (skäl 140 i det omtvistade beslutet).

54. Kommissionen anser att det är nödvändigt att utvidga åtagandena om exklusiv licens till att avse alla små elektriska hushållsapparater och således även produkter i fråga om vilka kommissionen inte har givit uttryck för allvarliga tvivel för att säkerställa dessa korrigerande åtgärders effektivitet och livskraft. Om licenserna hade gällt ett begränsat antal produkter skulle licensinnehavaren fått se sitt handlingsutrymme att bedriva rebranding avsevärt reducerat, eftersom varumärket Moulinex skulle ha använts av två konkurrerande enheter i ifrågavarande länder, det vill säga SEB och det bolag som åtnjuter den till vissa produkter begränsade licensen (artikel 141 i det omtvistade beslutet).

55. Kommissionen har vidare anfört att licensinnehavaren kommer att få tillfälle att självständigt producera Moulinex produkter så fort han önskar, medan SEB kan tvingas låta licensinnehavaren dra nytta av de nya modeller som han utvecklar för Moulinex produktsortiment i de länder som inte berörs av åtagandena (skäl 142 i det omtvistade beslutet).

56. Kommissionen har slutligen understrukit att licensinnehavaren eller licensinnehavarna enligt åtagandena skall vara aktörer som för närvarande finns på marknaden eller potentiellt kan ta sig in på den, som är livskraftiga, oberoende och saknar band till SEB-koncernen och som har den kompetens och motivation som behövs för att aktivt och effektivt konkurrera på de berörda marknaderna. I åtagandena föreskrivs även att licensinnehavare måste inneha ett eget varumärke som kan kopplas till varumärket Moulinex (skäl 144 i det omtvistade beslutet).

57. Kommissionen anser således (i skäl 146 i det omtvistade beslutet) att de av parterna föreslagna åtagandena räcker för att skingra tvivlen beträffande koncentrationens förenlighet med de gemensamma marknaden i de nio länderna, under förutsättning att parterna iakttar nedan angivna åtaganden:

a) Ett åtagande om upplåtelse av exklusiv licens under en period av fem år för försäljning under varumärket Moulinex av elektriska hushållsapparater tillhörande de tretton produktkategorier som anges i detta beslut, såsom fastställs i punkt 1 a i åtagandena i bilagan till detta beslut.

b) Ett åtagande att avstå från att i ifrågavarande länder saluföra produkter av varumärket Moulinex under licensavtalets giltighetstid samt under en period av tre år efter det att licensen upphört att gälla såsom föreskrivs i punkt 1 c.

c) Ett åtagande att avstå från att i ifrågavarande länder saluföra modeller av varumärket Moulinex produkter under ett annat varumärke än Moulinex på de geografiska områden beträffande vilka licensinnehavaren eller licensinnehavarna ingått leveransavtal eller giltiga licensavtal avseende industriella rättigheter såsom föreskrivs i punkt 1 c.

d) Ett åtagande att med varje licensinnehavare som ansöker härom ingå inköpsavtal (till ett försäljningspris som motsvarar fabrikspriset jämte de allmänna kostnader som är förbundna med tillverkning och leverans av produkterna till licensinnehavaren) och/eller ett licensavtal avseende industriella rättigheter för ifrågavarande produkter med undantag av matberedare i Tyskland såsom anges i punkt 1 d i åtagandena.

e) Ett åtagande att fullfölja den allmänna strategin för utveckling av nya modeller och bevara varumärket Moulinex fulla ekonomiska värde och konkurrenskraft i var och en av de nio berörda staterna till dess att licensavtal ingåtts såsom föreskrivs i punkt 1 h i åtagandena.

f) Ett åtagande att ingå det eller de avtal om exklusiv varumärkeslicens för de nio berörda länderna inom de tidsfrister som anges i punkterna 1 h och 2 e iv i åtagandena.

g) Ett åtagande angående kommissionens godkännande av licensinnehavaren eller licensinnehavarna vilket anges i punkt 1 i i åtagandena.

h) En förbindelse att iaktta varje förslag som är användbart vid genomförandet av åtagandena eller för det verkställande av uppdraget som sker genom förvaltarens försorg såsom föreskrivs i punkt 2 e ii i åtagandena.

58. Detaljerna i de av SEB undertecknade åtagandena finns angivna i bilagan till det omtvistade beslutet.

59. I avdelning 2 g i bilagan görs följande specificering:

Om godkännandet av denna koncentration av en annan konkurrensmyndighet skulle villkoras av åtaganden som antingen strider mot dessa åtaganden eller leder till en situation som går utöver vad som är nödvändigt för att åstadkomma att en konkurrenssituation återupprättas på var och en av de berörda marknaderna, kan SEB-koncernen begära att kommissionen ser över dessa åtaganden i syfte att eliminera motstridigheterna eller helt eller delvis befria SEB-koncernen från de villkor och skyldigheter som ingår i åtagandena och som inte längre förefaller nödvändiga.

VI - Statligt stöd

60. Kommissionen har, som svar på vissa tredje parters argument om att SEB skulle åtnjuta statligt stöd från de franska myndigheternas sida inom ramen för planen om övertagande, konstaterat i skäl 10 i det omtvistade beslutet att det efter ett preliminärt studium av de franska myndigheternas beslut inte förefaller som om det planerade offentliga ingripandet inom ramen för det förenklade konkursförfarandet utgör en åtgärd som är till gagn för SEB. Kommissionen anser därför att dess inverkan inte skall beaktas vid den undersökning av den föreslagna transaktionen som utförs i enlighet med förordning nr 4064/89.

Förfarandet och parternas yrkanden

61. Genom ansökan som inkom till förstainstansrättens kansli den 15 april 2002 har sökanden väckt denna talan. Genom särskild handling, som inkom samma dag till förstainstansrättens kansli, har sökanden begärt att målet skall handläggas skyndsamt i enlighet med artkel 76a i förstainstansrättens rättegångsregler.

62. Genom skrivelse av den 30 april 2002 underrättade kommissionen förstainstansrätten om att den inte motsatte sig begäran om skyndsam handläggning. Kommissionen betonade vidare att sökanden inte hade visat att det var personligen berört av det omtvistade beslutet.

63. Genom skrivelse av den 8 maj 2002 underrättade justitiesekreteraren vid förstainstansrätten svaranden om att bolagets begäran om förlängning av tidfristen för ingivande av svaromål till den 24 juni 2002 hade bifallits. Justitiesekreteraren anmodade även svaranden att, för att inte förfarandet skulle försenas, ta upp eventuella frågor om talans upptagande till sakprövning samtidigt med svaromålet i sakfrågan.

64. Som en processledningsåtgärd anmodade justitiesekreteraren vid förstainstansrätten genom skrivelse av den 17 juni 2002 sökanden att besvara en rad skriftliga frågor till den 28 juni 2002.

65. Den 24 juni 2002 ingav kommissionen sitt svaromål som innehöll dess invändningar mot talans upptagande till sakprövning i första hand och dess försvar i sak i andra hand.

66. Sökanden ingav den 28 juni 2002 sina svar på förstainstansrättens frågor.

67. Genom beslut av den 2 juli 2002 biföll förstainstansrätten (tredje avdelningen) begäran om skyndsam handläggning enligt artikel 76a i rättegångsreglerna.

68. Sökanden ingav den 18 juli 2002 i enlighet med justitiesekreterarens anmodan sina synpunkter på upptagandet till sakprövning som svar på kommissionens svaromål.

69. Genom ansökan som inkom till förstainstansrättens kansli den 19 juli 2002 begärde SEB att få intervenera till stöd för kommissionens yrkanden. Genom ansökan som inkom till förstainstansrättens kansli den 29 juli 2002 begärde De'Longhi att få intervenera till stöd för sökandens yrkanden. Dessa ansökningar bifölls genom beslut av ordföranden på tredje avdelningen av den 16 september 2002. Förstainstansrätten tillät SEB och De'Longhi att på deras begäran inge interventionsinlaga respektive förete vissa dokument som omnämns i bolagets interventionsansökan.

70. På grundval av referentens rapport beslutade förstainstansrätten (tredje avdelningen) att inleda det muntliga förfarandet och att som en processledningsåtgärd anmoda parterna att förete vissa handlingar och att besvara skriftliga frågor. Parterna efterkom uppmaningarna inom föreskriven tid.

71. Parterna utvecklade sin talan och svarade på de muntliga frågorna vid förhandlingen den 9 oktober 2002.

72. Sökanden har med stöd av De'Longhi yrkat att förstainstansrätten skall:

- ogiltigförklara det omtvistade beslutet,

- förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

73. Kommissionen har yrkat att förstainstansrätten skall:

- avvisa talan och, i andra hand, ogilla talan,

- förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna.

74. SEB har yrkat att förstainstansrätten skall:

- avvisa talan och, i andra hand, ogilla talan,

- förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna.

Upptagande till sakprövning

I - Parternas argument

75. Sökanden har med stöd av De'Longhi hävdat att bolaget är direkt och personligen berört av den omtvistade rättsakten i den mening som avses i artikel 230 EG. BaByliss har nyligen kommit in på marknaden för små elektriska hushållsapparater för köket och intar således ställningen av en direkt konkurrent till SEB och Moulinex. Sökanden har vidare betonat att den deltog aktivt i det administrativa förfarande som föregick antagandet av det omtvistade beslutet.

76. Kommissionen har hävdat att sökanden inte är personligen berörd av det omtvistade beslutet.

77. Kommissionen har gjort gällande, för det första, att enbart den omständigheten att BaByliss reagerade spontant på det offentliggörande av förhandsanmälan av den planerade koncentrationen i Europeiska gemenskapernas officiella tidning som föreskrivs i artikel 4.3 i förordning nr 4064/89 genom att ta kontakt med kommissionen inte räcker för att visa att BaByliss är personligen berört av det omtvistade beslutet. BaByliss har inte på något sätt visat att det omtvistade beslutet angår bolaget på grund av vissa egenskaper som är utmärkande för det eller på grund av en faktisk situation som särskiljer det på ett liknande sätt som SEB.

78. Kommissionen har betonat att ett stort antal företag i likhet med sökanden deltog aktivt i förfarandet. Den omständigheten att ett företag lämnade synpunkter på koncentrationen kan inte i sig motivera att företaget är personligen berört. Den minutiösa undersökningen av koncentrationer kräver nämligen en regelbunden kontakt med många av näringslivets aktörer.

79. Kommissionen har för det andra anfört att det i artikel 2 i BaByliss bolagsordning anges att verksamhetsföremålet är all slags verksamhet i samband med produktion, förädling, företrädande, import och export av och partihandel, halv partihandel och detaljhandel med alla varor inom hår- och skönhetsvård, parfymeri och presentartiklar, medan den genom det omtvistade beslutet tillåtna koncentrationen rör den sektor för små elektriska hushållsapparater som saknar samband med hår- och skönhetsvård, parfymeri och övriga presentartiklar.

80. För det tredje har kommissionen noterat att sökanden framställer sig som ett bolag som nyligen kommit in på marknaden för små elektriska hushållsapparater för köket men att BaByliss självt har erkänt att bolaget varken på dagen för det omtvistade beslutet eller på dagen för talans väckande hade släppt ut tillstymmelse till elektrisk hushållsapparat på marknaden. BaByliss beskriver för övrigt sig självt som en potentiell konkurrent. Kommissionen har anfört att även om sökanden hade meddelat att den officiellt skulle lansera sådana produkter på marknaden den 15 maj 2002 har sökanden emellertid inte lagt fram något bevis till stöd för detta påstående.

81. Kommissionen har för det fjärde anfört att inget tyder på att de produkter som saluförs av det i Frankrike etablerade bolaget BaByliss skulle konkurrera direkt med de apparater som säljs av SEB på de geografiska marknader i fråga om vilka bolaget har givit uttryck för allvarliga tvivel, eftersom kommissionen inte har uttalat sig om situationen på den franska marknaden vilken kommer att analyseras av de franska konkurrensmyndigheterna.

82. För det femte har kommissionen hävdat att det är med orätt som sökanden tror att den kan stödja sig på domarna i Air France-målen. Sökandens situation är helt olik den situation som Air France befann sig i. I det mål som ledde till domen av den 19 maj 1994 i mål T-2/93, Air France mot kommissionen, (REG 1994, s. II323; svensk specialutgåva, volym 15, s. II-49), fann förstainstansrätten först att kommissionen hade bedömt konkurrenssituationen på de ifrågavarande marknaderna främst med hänsyn till situationen för Air France (punkt 45 i domen), som var den enda seriösa konkurrenten till de företag som deltog i koncentrationen, medan sökanden saknas helt på de marknader som berörs av koncentrationen. Kommissionen har även anfört att förstainstansrätten noterade att Air France, enligt ett avtal som ingåtts mellan Air France, Frankrikes regering och kommissionen, var skyldigt att göra sig av med alla sina intressen i flygbolaget TAT (punkt 46 i domen). BaByliss kan däremot inte i förevarande mål åberopa något avtal eller beslut med motsvarande räckvidd som skulle kunna göra det möjligt för bolaget att visa att det befinner sig i en situation som särskiljer det på ett liknande sätt som SEB. Kommissionen har understrukit att i förstainstansrättens dom av den 24 mars 1994 i mål T-3/93, Air France mot kommissionen (REG 1994, s. II-121; svensk specialutgåva, volym 15, s. II-1), var Air France den främsta konkurrenten till British Airways, medan BaByliss i förevarande fall endast är ett företag bland många andra som anser sig vara en (för övrigt potentiell) konkurrent till SEB.

83. Slutligen har kommissionen velat fästa uppmärksamheten på att den nya tolkning av artikel 230 EG som förstainstansrätten slog fast i dom av den 3 maj 2002 i mål T-177/01, Jégo-Quéré SA mot kommissionen (REG 2002, s. II-2365), punkt 51, inte får till följd att talan kan upptas till sakprövning eftersom det omtvistade beslutet är ett individuellt beslut utan allmän räckvidd och eftersom sökandens rättigheter inte på något sätt begränsas genom koncentrationen (sökanden är för övrigt inte närvarande på de marknader som berörs av koncentrationen) och sökanden inte åläggs något skyldighet genom den. Sökandens rättsliga ställning påverkas således inte på ett bestämt och omedelbart sätt.

84. SEB har hävdat att sökanden inte är personligen berörd av det omtvistade beslutet. SEB har härvidlag bland annat understrukit att sökanden i lika hög grad som SEB själv skulle ha kunnat lämna ett konkret och seriöst anbud avseende förvärv inom ramen för ett kollektivt förfarande, om sökanden verkligen var intresserad av att överta alla eller delar av Moulinex tillgångar. SEB har dock erinrat om att sökandens första anbud avseende förvärv av Moulinex inte var seriöst och inte kunde prövas enligt tribunal commerce de Nanterre, medan de följande anbuden inföll senare i tiden än koncentrationen och inte hade som enda syfte ett ifrågasättande av den plan för övertagande som föreslagits av SEB. SEB har tillagt att sökanden inte har visat något som helst intresse för att erhålla licens för varumärket Moulinex fastän en sådan licens skulle ha kunnat göra det möjligt för sökanden att, inom ramen för den utvecklingsstrategi som nämnts, komma in och varaktigt och effektivt etablera sig på de berörda marknaderna.

85. SEB har även uppmärksammat att BaByliss produkter ännu denna dag inte har saluförts på någon av de geografiska marknader som berörs av det omtvistade beslutet, för övrigt inte ens i Frankrike, där sökandens verksamhet begränsades till en presentation på en restaurang i Lyon i maj 2002. SEB har betonat att kommissionen för övrigt inte nämner sökanden i sin konkurrensanalys, varken som nuvarande eller som potentiell konkurrent.

86. SEB har slutligen anfört att sökanden inte deltog i det fördjupade undersökningsförfarande som leddes av föredragandena vid franska konkurrensrådet och inte ens var närvarande eller företrädd vid sammanträdet inför konkurrensrådet.

II - Förstainstansrättens bedömning

87. I artikel 230 fjärde stycket EG anges följande: Varje fysisk eller juridisk person får ... väcka talan mot ett beslut som är riktat till honom eller mot ett beslut som, även om det utfärdats i form av en förordning eller ett beslut riktat till en annan person, direkt och personligen berör honom.

88. Sökanden är inte en av parterna i koncentrationen och det omtvistade beslutet riktas inte till sökanden. Det skall därför undersökas om sökanden är direkt och personligen berörd av det omtvistade beslutet.

89. Det kan inte bestridas att påverkan är direkt. Om ett beslut möjliggör ett omedelbart genomförande av den planerade koncentrationen kan det omtvistade beslutet medföra en omedelbar ändring av situationen på de berörda marknaderna som då uteslutande beror på parternas vilja (se dom av den 24 mars 1994 i det ovannämnda målet Air France mot kommissionen, punkt 80).

90. Det skall följaktligen undersökas om sökanden även är personligen berörd av nämnda beslut.

91. Enligt fast rättspraxis gäller att andra personer än dem som ett beslut är riktat till kan göra anspråk på att vara personligen berörda endast om beslutet angår dem på grund av vissa egenskaper som är utmärkande för dem eller på grund av en faktisk situation som särskiljer dem från alla andra personer och därigenom försätter dem i en ställning som motsvarar den som gäller för en person som ett beslut är riktat till (se, bland annat, domstolens dom av den 15 juli 1963 i mål 25/62, Plaumann mot kommissionen, REG 1963, s. 197, s. 223; svensk specialutgåva, volym 1, s. 181).

92. Förstainstansrätten konstaterar i detta hänseende att när det i första hand är fråga om deltagandet i förfarandet, är det utrett att, efter det att underrättelse skett i enlighet med artikel 4.3 i förordning nr 4064/89 genom skrivelser av den 27, 29 och 30 november 2001 och den 6, 20, 21 och 28 december 2001, sökanden delgav kommissionen sina synpunkter på ifrågavarande koncentrations verkningar på konkurrenssituationen på de berörda marknaderna samt på bolagets egen situation. Kommissionen hörde vidare sökanden i samband med ett möte den 5 december 2001 och ett telefonsamtal den 4 januari 2002 med de tjänstemän som ansvarar för undersökningen av förslaget till koncentration.

93. BaByliss har vidare vid dessa tillfällen väsentligen åberopat samma kritik som bolaget framförde i sin ansökan till förstainstansrätten. Dessa synpunkter innehåller främst en bedömning av koncentrationens verkningar på konkurrensen på de olika berörda geografiska marknaderna och produktmarknaderna och särskilt på BaByliss situation samt en bedömning av de av SEB föreslagna åtagandenas effektivitet vid bekämpandet av de konkurrensproblem som uppstår genom övertagandet av Moulinex.

94. Slutligen bör noteras att de skrivelser som sökanden riktade till kommissionen inte utgör något enbart ensidigt agerande som inte efterfrågats av denna, utan kommissionen hade anmodat sökanden att inkomma med synpunkter på de av parterna i koncentrationen föreslagna åtagandena.

95. Härav följer att sökanden har deltagit aktivt i förfarandet. Även om, i likhet med vad kommissionen med rätta har understrukit, enbart ett deltagande i förfarandet inte i sig är tillräckligt för att det skall kunna visas att sökanden är personligen berörd av beslutet, i synnerhet på området för koncentrationer vars minutiösa undersökning kräver regelbundna kontakter med många företag, kvarstår dock att ett aktivt deltagande i det administrativa förfarandet utgör en omständighet som regelbundet beaktas i rättspraxis på det konkurrensrättsliga området inklusive det mer specifika området för kontroll av koncentrationer, när det i samverkan med andra specifika omständigheter skall avgöras om talan kan upptas till sakprövning (se bland annat domstolens dom av den 28 januari 1986 i mål 169/84, Cofaz m.fl. mot kommissionen, REG 1986, s. 391, punkterna 24 och 25, av den 31 mars 1998 i de förenade målen C-68/94 och C-30/95, Frankrike mot kommissionen, kallad Kali & Salz, REG 1998, s. I-1375, punkt 54, samt domen av den 19 maj 1994 i det ovannämnda målet Air France mot kommissionen, punkt 44).

96. Vad för det andra beträffar sökandens egenskap av konkurrent skall det inledningsvis erinras om att BaByliss, utan att motsägas av kommissionen eller SEB, har försäkrat att bolaget är en av de främsta aktörer som är verksamma på de produktmarknader inom små elektriska hushållsapparater som är avsedda för skönhetsvård och personlig vård (hårtorkar, locktänger, värmeborstar, klippmaskiner samt apparater för hårborttagning för kvinnor och apparater för kroppsvård med mera).

97. Enligt skäl 16 i det omtvistade beslutet utgörs den av ifrågavarande koncentration berörda ekonomiska sektorn av försäljning av små elektriska hushållsapparater. Denna sektor kan indelas i tretton produktkategorier, det vill säga de elva produktkategorierna ur sortimentet köksgeråd, strykjärn samt kategorin apparater för personlig vård. Härav följer att marknaden för apparater för personlig vård, såsom för övrigt anges i skäl 16 i det omtvistade beslutet, berörs av ifrågavarande koncentration. Varken kommissionen eller SEB har emellertid bestridit att sökanden är en av de främsta konkurrenterna/aktörerna på marknaden för så kallade apparater för skönhet och personlig vård.

98. Det skall vidare påpekas att åtagandena likaledes rör de tretton kategorierna av små elektriska hushållsapparater och att i dessa således inbegrips de så kallade apparaterna för skönhet och personlig vård.

99. BaByliss har vidare hävdat att, även om bolaget varken på dagen för det omtvistade beslutets antagande eller på dagen för talans väckande var direkt närvarande på någon av de tolv övriga marknader som berörs av koncentrationen, bolaget åtminstone är en potentiell konkurrent, eftersom det för närvarande är i färd med att ta sig in på den europeiska marknaden för små elektriska hushållsapparater för köket.

100. Kommissionen och SEB har inte bestridit att en talan som väcks av en potentiell konkurrent kan upptas till sakprövning när det som i förevarande mål är frågan om oligopolistiska marknader vilka bland annat kännetecknas av att hinder uppstår mot inträde till följd av den stora märkestroheten och av svårigheten att få tillträde till detaljhandeln (se, för ett liknande resonemang, förstainstansrättens dom av den 27 november 1997 i mål T-290/94, Kaysersberg mot kommissionen, REG 1997, s. II-2137).

101. Kommissionen och SEB har i gengäld understrukit att påståendet om att sökanden skulle vara en potentiell konkurrent varken styrkts eller åtföljts av bevisfakta. Sökanden har emellertid i detta hänseende i sina svar på de skriftliga frågorna från förstainstansrätten och i sina synpunkter på invändningen om rättegångshinder gjort gällande att det, stärkt genom sina erfarenheter på den amerikanska marknaden, redan i början av år 2001 inledde genomförandet av sin strategi för inträde på den europeiska marknaden för små elektriska hushållsapparater för köket under varumärket Cuisinart, närmare bestämt på segmenten för bordsugnar, brödrostar, espressomaskiner, mixers, och matberedare, vilket intygas genom följande faktiska omständigheter: en första studie av den europeiska marknaden för små elektriska hushållsapparater för köket (februari 2001), en teknisk studie om anpassning av [elektrisk] spänning för Cuisinart-produkterna (februari-augusti 2001), ett treårigt avtal om partnerskap med Paul Bocuse (oktober 2001) och mässor för fackmän tillsammans med Paul Bocuse i Orlando och Chicago där Cuisinart-produkterna presenterades (september 2001 och maj 2002), slutförande av strategin och budgeten år 2002 för lansering av Cuisinart i Europa (november 2001), förhandling med de viktigaste franska kunderna om att föra upp varumärket Cuisinart på varuförteckningen (december 2001-maj 2002), officiell lansering i fransk press (planerad till mars 2002 men uppskjuten) och slutligen, den 16 maj 2002, officiell dag för lansering av Cuisinart i Frankrike hos Paul Bocuse i Lyon i närvaro av ett femtiotal gäster. BaByliss avser att på sikt ta sig in på segmenten kaffebryggare och espressomaskiner samt fritöser.

102. Den omständigheten, som understryks av kommissionen och SEB, att sökandens effektiva inträde på de av koncentrationen berörda marknaderna blev uppskjutet ett flertal gånger i förhållande till de tillkännagivanden som gjordes av BaByliss kan inte utgöra ett tillräckligt skäl att dra slutsatsen att BaByliss inte kan betraktas som en potentiell konkurrent. Enbart det faktum att marknadsinträdet tar längre tid än beräknat betyder nämligen inte att detta inträde inte kommer att äga rum, i synnerhet som kommissionen erkänner i skäl 24 i det omtvistade beslutet att de kostnader och den tid som krävs för att komma in på en ny produktmarknad kan vara betydande med hänsyn till marknadens karaktäristika, att en konkurrent antingen han är närvarande eller ej på andra närliggande marknader eller på ifrågavarande produktmarknad i ett annat geografiskt område måste, för att ta sig in på en ny produktmarknad, försäkra sig om att han kommer att få tillräcklig avsättning och således en tillräcklig försäljningsvolym och måste [av detta skäl] låta de kunder som är återförsäljare föra in varumärkena på listan märkesvaror och göra sitt varumärke känt hos konsumenterna vilket tar en viss tid och medför betydande marknadsförings- och reklamkostnader.

103. Härav följer även att redan innan BaByliss produkter i realiteten saluförs på marknaderna befinner sig BaByliss i ett direkt konkurrensförhållande till SEB-Moulinex vad gäller förande av märkesprodukterna genom de främsta distributörskunderna. Sökanden har härvidlag preciserat att demonstrationstester skall äga rum i ett antal utvalda butiker på Auchan och på Monoprix från och med oktober 2002. I detta avseende visar sig BaByliss vara en aktuell konkurrent till parterna i koncentrationen vad gäller alla marknader för små elektriska hushållsapparater för köket som bolaget förebereder sig för att inom kort ta sig in på under varumärket Cuisinart. Sökanden har likaledes påpekat utan att bli motsagd att produkterna för personlig vård samt små elektriska hushållsapparater för köket tillhör samma avdelning hos alla kunder, att det är samma köpare som för märkesprodukterna och att inköpsstrategierna hör samman, vilket leder till att hela omsättningen för dessa kategorier integreras i gemensamma mål för mängdrabatter förbundna med den totala realiserade omsättningen.

104. Även om sökandens affärsplan daterad november 2001, enligt vad kommissionen har betonat, tydligen åtminstone på kort sikt visar att inträde skall ske endast på den franska marknaden vilken är just den marknad som inte avses i det omtvistade beslutet, skall det noteras att sökanden har förklarat att BaBylisskoncernens strategi var att lansera varumärket Cuisinart på den franska marknaden i första hand för att få erfarenhet av att marknadsföra produkterna och koncentrera de viktiga investeringarna där koncernens hela organisation är stark, och att BaByliss räknade med att kunna stödja sig på det framgångsrika inträdet på nämnda franska marknad för att senare även ta sig in i andra medlemsstater.

105. Det skall vidare erinras om att BaByliss innehas till 100 procent av Conair, ett amerikanskt bolag som är verksamt på alla segment av små elektriska hushållsapparater (köksgeråd, skönhet, hygien) i Förenta staterna och världen, främst under varumärkena BaByliss, Conair och Revlon.

106. Även om BaByliss ställning inte gäller en marknad som påverkas i den mening som avses i förordning nr 4064/89, har BaByliss genom sin ställning på marknaden för apparater för personlig vård och genom moderbolaget Conairs verksamhet och erfarenhet en position som gör beteckningen potentiell konkurrent berättigad och som underlättar dess inträde på marknaden för små elektriska hushållsapparater för köket.

107. Vad slutligen beträffar kommissionens argument angående BaByliss verksamhetsföremål är det tillräckligt att slå fast att bolaget i sin verksamhet inte är begränsat till en enda sektor av hår- och skönhetsvård, vilket bekräftas av att adverbet bland annat används för att definiera verksamhetsföremålet.

108. För det tredje skall det framhållas att BaByliss, inför utsikterna av dess planerade inträde på den europeiska marknaden för små elektriska hushållsapparater, vid flera tillfällen anmält sitt intresse för att överta Moulinex eller åtminstone vissa av dess tillgångar.

109. Sökanden lämnade således den 25 september 2001 ett första anbud om partiellt övertagande av alla Krups tillgångar (industriell äganderätt, materiel och utrustning, produktionsanläggning i Mexiko, lager och distributionsnät) till ett pris av 100 miljoner euro.

110. SEB har hävdat att detta anbud inte kan särskilja sökanden eftersom anbudet inte kunde prövas och inte ens togs i beaktande av tribunal de commerce de Nanterre.

111. Sökanden har i detta avseende gjort gällande att den inte haft möjlighet att lägga ett globalt anbud avseende Moulinex alla tillgångar och personal, i brist på tillgång till några som helst ekonomiska upplysningar om bolaget, trots skriftliga förfrågningar om detta. Endast bolaget SEB kunde utföra en fullständig revision av Moulinex fabriker och kunde således lämna ett mer omfattande anbud till konkursförvaltarna avseende övertagande av Moulinex.

112. Även De'Longhi har genom skrivelse av den 3 december 2001 för kommissionen påpekat bristen på öppenhet i förfarandet för avyttring av Moulinex och anfört följande:

SEB har formulerat sitt anbud som ett partiellt förvärv, begränsat till vissa av Moulinex produktionsanläggningar och tillhörande verksamhet, men har därefter lyckats överta även formar och annan produktionsutrustning som ingår i den icke överlåtna delen av verksamheten ... utan att detta ändrade det föreslagna priset. SEB har även i praktiken uppnått att bolaget kan använda varumärket Moulinex för hela sin produktion och utan att det föreskrivs något i utbyte trots värdet hos detta varumärke som är ledande i Europa inom ifrågavarande sektor ... Detta förklarar väl den osäkerhet som omgav formerna för avyttringen när intresseanmälningar ingavs. Situationen fick till resultat att de flesta av SEB:s konkurrenter inte lämnade något anbud samt är orsaken till att villkoren och formerna för transaktionen inte offentliggjordes eller endast offentliggjordes helt nyligen när avtal erhållits.

113. SEB har bestridit dessa påståenden. SEB har härvidlag erinrat om att eftersom det inte gällde ett konkursförfarande i egentlig mening kunde endast de anbud som avsåg en skuldsanering av företaget läggas fram, och endast tre anbud avseende ett totalt eller partiellt övertagande av Moulinex tillgångar lades fram för konkursförvaltarna inom tidsfristen för det kollektiva förfarandet, det vill säga de som lades fram av Euroland, bolaget Participation industrielle och SEB-koncernen. De två första anbuden bedömdes inte kunna prövas av tribunal de commerce de Nanterre, medan de övriga intresseanmälningar som konkursförvaltarna mottog i huvudsak endast avsåg varumärket Krups. Dessa olika intresseanmälningar, särskilt den som ingavs av BaByliss som inte gällde Krups aktier utan endast vissa av dess tillgångar, var enligt SEB mycket restriktiva och kunde inte passa in i saneringsplanen, eftersom de inte innebar något övertagande av Moulinex industrianläggningar och ingen anställning, och därför inte kunde prövas. Det var under dessa förhållanden som tribunal de commerce de Nanterre fann att det anbud som ingivits av SEB-koncernen i realiteten var det enda som kvarst[od]. SEB har understrukit att cour d'appel de Versailles inom ramen för överklagandet av denna dom har ogillat alla anmärkningar som framförts gentemot det förfarande som handhades av konkursförvaltarna medan BaByliss, som frivilligt intervenerade i detta förfarande, gjorde gällande att det snabba och förhastade övertagandet [inte] hade gjort det möjligt för de berörda bolagen, särskilt bolaget Euroland och SA BaByliss, att sätta sig in i ärendet och att under normala förutsättningar och en tillräcklig tidsfrist utarbeta en plan för fortsatt verksamhet, respektive en plan för avyttring.

114. Det skall härvidlag erinras om att nationella bedömningar inte har någon betydelse när en verksamhets karaktär skall avgöras i förhållande till en gemenskapsrättslig bestämmelse (förstainstansrättens dom av den 12 december 2000, i mål T-128/98, Aéroports de Paris mot kommissionen, REG 2000, s. II-3929, punkt 128). Den omständigheten att BaByliss anbud vidare enligt franskt rätt bedömdes inte kunna prövas eftersom det inte passade in i en plan för sanering genom avyttring ändrar inte att sökanden genom detta anbud redan den 25 september 2001 visade sitt intresse för att överta åtminstone en del av Moulinex.

115. Sökanden har därefter fortsatt att visa sitt intresse för bolaget Moulinex genom att lämna tre ytterligare anbud om partiellt eller totalt övertagande av detta, det vill säga:

- Ett anbud om totalt övertagande av Moulinex daterat den 29 november 2001. Detta anbud inbegriper ett totalt övertagande av de anställda i Frankrike eller omkring 5 500 personer samt tillgångarna i Moulinex inklusive lager för ett symboliskt värde av en euro. Detta anbud har meddelats kommissionen inom ramen för dess undersökning av ifrågavarande koncentration samt direction générale de la concurrence, de la consommation et de la répression des fraudes (DGCCRF) och företrädaren för den franske ekonomiministern.

- Ett anbud om partiellt övertagande av Moulinex, daterat den 28 december 2001. Detta nya anbud rör förvärv av hela Krups verksamhet i världen, dess industriella utrustning och tillhörande personal för en summa som skall fastställas i relation till omfattningen av berörda tillgångar. Detta anbud delgavs kommissionen inom ramen för dess undersökning av koncentrationen i fråga och överlämnades till de franska myndigheterna.

- Ett anbud om övertagande av vissa av Moulinex tillgångar, daterat den 15 februari 2002. BaByliss riktade ett nytt anbud om övertagande av Moulinex till detta bolags konkursförvaltare, inklusive de av Moulinex tillgångar som inte övertagits av SEB och som bestod av anläggningarna i Alençon, Bayeux och Falaise samt all materiel avsedd för tillverkning av mikrovågsugnar. Den av BaByliss föreslagna köpesumman uppgick till 150 000 euro.

116. Även om dessa anbud inte uppfyllde de krav som fastställts eller var riktade till myndigheter som saknade behörighet att behandla dem eller hade framställts efter koncentrationen, vad gäller anbudet av den 15 februari 2002 till och med efter det omtvistade beslutet, vittnar de dock om det av sökanden framförda och fortsatta intresset att den 25 september 2001 överta Moulinex eller vissa tillgångar i detta bolag.

117. Det följer av det ovan anförda att sökanden är direkt och personligen berörd av koncentrationen mellan SEB och Moulinex och att dess talan som syftar till ogiltigförklaring av det omtvistade beslutet kan upptas till sakprövning.

Prövning i sak

118. Sökanden har åberopat fyra grunder till stöd för sin talan om ogiltigförklaring. Den första grunden avser åsidosättande av väsentliga formföreskrifter såtillvida att kommissionen godtog åtaganden som ingivits för sent av SEB. Genom den andra grunden har sökanden hävdat att kommissionen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den tillät koncentrationen i slutet av etapp 1 utan att inleda etapp 2. Genom sin tredje grund har sökanden hävdat att beslutet baserats på en uppenbart felaktig bedömning såtillvida att åtagandena var otillräckliga för att motverka konkurrensproblemen. Sökanden har genom den fjärde grunden hävdat att kommissionen har gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den inte undersökte om det försvinnande låga pris som SEB betalade för att överta Moulinex och det ekonomiska stöd som franska staten tillhandahöll inte var av den art att SEB:s ställning kunde stärkas.

I - Den första grunden: Huruvida det skedde ett åsidosättande av väsentliga formföreskrifter genom att kommissionen godtog åtaganden som ingivits för sent av SEB

Parternas argument

119. Sökanden har hävdat att det omtvistade beslutet är behäftat med formfel såtillvida att kommissionen tillät den omtvistade koncentrationen på grundval av åtaganden som ingivits av SEB efter utgången av den lagstadgade tidsfristen på tre veckor räknat från dagen då anmälans mottogs.

120. Sökanden har erinrat om att det anges i artikel 18.1 i förordning nr 447/98 att åtagandena [under etapp 1] skall lämnas till kommissionen senast tre veckor från det datum då anmälan mottagits. Sökanden har vidare åberopat punkt 37 i tillkännagivandet om korrigerande åtgärder:

Eftersom lösningarna i etapp 1 är utformade för att klara upp ett lättidentifierat konkurrensproblem, kan endast ändringar av begränsad karaktär godtas i fråga om de föreslagna åtgärderna. Sådana ändringar, presenterade som en direkt reaktion på resultaten av samrådet, omfattar klargöranden och/eller förbättringar som garanterar att åtagandena kan utföras och att de är effektiva.

121. Sökanden har gjort gällande att kommissionen i förevarande mål har åsidosatt artikel 18 i förordning nr 447/98 och punkt 37 i tillkännagivandet om korrigerande åtgärder genom att godta nya åtaganden från SEB:s sida mer än tio dagar efter det att den lagstadgade tidsfristen på tre veckor löpt ut.

122. Den 5 december 2001, som var den sista dagen för ingivande av åtaganden, föreslog nämligen SEB kommissionen ett åtagande som enbart bestod i att all försäljning av vissa produktgrupper under varumärket Moulinex skulle upphöra i hela EES-området under en period av två år (skäl 135 i det omtvistade beslutet). Kommissionen hade själv ansett att ett åtagande av detta slag inte kunde lösa de konkurrensproblem som uppstått genom koncentrationen. Det var i detta hänseende symtomatiskt att kommissionen inte ens ansåg det vara nödvändigt att göra en marknadsundersökning för att bedöma åtagandenas effektivitet.

123. Sökanden har anfört att det inte var förrän den 18 december 2001 eller fem veckor efter anmälan av ifrågavarande koncentration som SEB ingav nya åtaganden vilka bestod i att tredje part beviljades exklusiv licens avseende varumärket Moulinex på tre år för alla produktgrupper som berördes av koncentrationen. SEB har tillagt att det andra förslaget på åtaganden i sin tur blev föremål för ett tredje förslag med betydande ändringar dagen före antagandet av det omtvistade beslutet för att därefter utmynna i den slutliga lösning som kommissionen fastställde (skälen 129-134 i det omtvistade beslutet).

124. Det visar sig således enligt sökanden att de av SEB framlagda andra och tredje förslagen på åtaganden, på ett grundläggande sätt till sin natur såväl som till sin räckvidd och giltighetstid, avviker från det förslag som ursprungligen hade lagts fram av SEB. De kan följaktligen inte betraktas enbart som en förbättring av de ursprungliga åtagandena i den mening som avses i kommissionens tillkännagivande utan de utgör nya åtaganden. Kommissionen borde således på detta stadium av förfarandet ha beslutat att inleda etapp 2.

125. Sökanden har som en jämförelse understrukit att i det ärende som ledde till kommissonens beslut av den 14 mars 2000, enligt vilket en koncentration förklaras oförenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalets funktion (ärende COMP/M.1672 - Volvo/Scania) (EGT L 143, 2001, s. 74), punkterna 359 och 362, hade Volvo lämnat ett första förslag på åtaganden inom den föreskrivna tidsfristen (under etapp 2 i förevarande fall), och därefter framställt ett nytt förslag på åtaganden två veckor senare. Kommissionen vägrade att beakta detta andra förslag med motiveringen att det nya förslaget [inte innehöll någonting som Volvo inte kunde ha inbegripit i ett åtagande som lämnades in inom tidsfristen på tre månader.

126. Kommissionen har hävdat att det påstående enligt vilket den skulle ha gjort sig skyldig till åsidosättande av väsentliga formföreskrifter genom att godta åtaganden som ingivits för sent av SEB är helt grundlöst.

Förstainstansrättens bedömning

127. Det skall erinras om att parterna i koncentrationen har föreslagit kommissionen åtaganden vid tre tillfällen under etapp 1, det vill säga den 5 december 2001, den 18 december 2001 och vid en senare inte närmare angiven tidpunkt före det omtvistade beslutets antagande den 8 januari 2002.

128. Innehållet i vart och ett av dessa åtaganden var väsentligen följande:

- I den ursprungliga versionen av åtagandena av den 5 december 2001 (nedan kallad den ursprungliga versionen av åtagandena) föreskrevs att berörda produkter av varumärket Moulinex tillhörande fem kategorier skulle dras tillbaka från hela EES under en period av två till fem år.

- I den ändrade versionen av åtagandena av den 18 december 2001 (nedan kallad den ändrade versionen av åtagandena) föreskrevs en exklusiv licens avseende varumärket Moulinex på tre år förbunden med ett åtagande om att under ytterligare ett år efter det att licensens giltighetstid löpt ut avstå från att under varumärket Moulinex gå in på marknaden vad gäller alla produktkategorier i Belgien, Grekland, Nederländerna och Portugal samt kategorin fritöser i Tyskland, Österrike, Danmark, Norge och Sverige. Det föreskrevs även en inköpsskyldighet för licensinnehavarna avseende fyra av de berörda produktkategorierna.

- I den slutliga versionen som godtogs i det omtvistade beslutet (nedan kallad den slutliga versionen av åtagandena) föreskrevs en exklusiv licens avseende varumärket Moulinex under en period av fem år förbunden med ett åtagande om att avstå från att gå in på marknaden under varumärket Moulinex under en period av tre år efter det att licensen upphört att gälla vad beträffar alla produktkategorier inom små elektriska hushållsapparater i Österrike, Tyskland, Belgien, Danmark, Grekland, Norge, Nederländerna, Portugal och Sverige samt en inköpsskyldighet under två år som ålades licensinnehavaren i Tyskland för en av de berörda produktkategorierna.

129. Det skall framhållas att artikel 18.1 i förordning nr 447/98 har följande lydelse:

Åtaganden som har föreslagits till kommissionen av de berörda företagen enligt artikel 6.2 i förordning (EEG) ... nr 4064/89, vilka av parterna är avsedda att utgöra grunden för ett beslut enligt artikel 6.1 b i den förordningen skall lämnas till kommissionen senast tre veckor från det datum då anmälan mottagits.

130. Eftersom anmälan av koncentrationen i förevarande mål skett den 13 november 2001, löpte tidsfristen ut den 5 december 2001 för att föreslå kommissionen åtaganden under etapp 1, med tillämpning av den i artiklarna 6-9 och 18.3 i förordning nr 447/98 angivna metoden för beräkning av tidsfrister. Härav följer att den ursprungliga versionen av åtagandena inkom till kommissionen inom den tid som föreskrivs i artikel 18.1 i förordning nr 447/98.

131. Det är emellertid utrett att den ursprungliga versionen av åtagandena inte är den som slutligen godtogs av kommissionen i det omtvistade beslutet. Enligt skäl 135 i det omtvistade beslutet innebar nämligen inte den ursprungliga versionen av åtagandena att de allvarliga tvivel som kommissionen hyste beträffande koncentrationens förenlighet med den gemensamma marknaden helt kunde skingras därför att den inte gjorde det möjligt att substituera en aktör mot Moulinex och inte rörde alla marknader där koncentrationen skulle kunna ge anledning till allvarliga tvivel.

132. Det är dock utrett att såväl den ändrade versionen av åtagandena som den slutliga versionen av dessa ingavs av parterna i koncentrationen efter att den tidsfrist på tre veckor som anges i artikel 18.1 i förordning nr 447/98 löpt ut. Under dessa förhållanden skall det undersökas om kommissionen hade rätt att godta åtagandena utan att överträda denna bestämmelse.

133. Förstainstansrätten skall när den genomför denna undersökning först beakta de tillämpliga bestämmelserna i förordningarna nr 4064/89 och nr 447/98.

134. Det bör framhållas att kommissionen enligt artikel 18.1 i förordning nr 447/98 senast tre veckor från det datum då anmälan mottogs skall delges åtaganden av parterna i koncentrationen som av parterna är avsedda att utgöra grunden för ett beslut som antas i slutet av etapp 1.

135. Det föreskrivs likaledes i artikel 10.1 andra stycket i förordning nr 4064/89 att etapp 1 skall uppskjutas sex veckor om de berörda företagen, sedan en koncentration har anmälts, gör åtaganden enligt artikel 6.2 i nämnda förordning som parterna vill skall beaktas i ett beslut i slutet av etapp 1.

136. Det framgår av ordalydelsen i dessa bestämmelser att den treveckorsfrist som finns angiven i artikel 18.1 i förordning nr 447/98 är utformad som en bindande tidsfrist för parterna i koncentrationen i den meningen att om dessa lägger fram åtaganden efter det att tidsfristen löpt ut är kommissionen inte skyldig att beakta dem under etapp 1. Däremot framgår det inte av ovannämnda bestämmelser att kommissionen skulle vara förhindrad att beakta sådana försenade åtaganden.

137. För att det skall kunna avgöras om artikel 18.1 i förordning nr 447/98 likväl inte bör tolkas på detta sätt, skall bestämmelsen studeras mot bakgrund av de syften som eftersträvas.

138. Det skall i detta hänseende framhållas att nämnda bestämmelse infördes genom förordning nr 447/98 som upphävde rådets förordning (EG) nr 3384/94 av den 21 december 1994 om anmälningar, tidsfrister och förhör enligt rådets förordning (EEG) nr 4064/89 (EGT L 377, s. 1) efter det att förordning nr 1310/97 antagits. Genom den sistnämnda förordningen skapades en rättslig ram för erbjudande om åtaganden under etapp 1. I skäl 16 i förordning nr 447/98 anger kommissionen att [f]ör att göra det möjligt för kommissionen att göra en riktig bedömning av åtaganden med syfte att göra koncentrationen förenlig med den gemensamma marknaden, och för att säkerställa vederbörligt samråd med andra berörda parter, tredje man och myndigheterna i medlemsstaterna måste tidsfrister för att lägga fram sådana åtaganden enligt förordningen fastställas.

139. Det följer således av detta övervägande att kommissionen, genom att införa den i artikel 18.1 i förordning nr 447/98 angivna tidsfristen, har velat säkerställa att den förfogar över den tid som behövs för att värdera de föreslagna åtagandena och samråda med tredje man. Även om eftersträvandet av detta syfte med nödvändighet kräver att den i bestämmelsen föreskrivna tidsfristen är bindande för parterna i koncentrationen för att dessa skall fråntas möjligheten att lägga fram åtaganden före utgången av etapp 1, inom en tidsfrist som varken ger kommissionen tillräckligt med tid att bedöma dem eller att samråda med tredje man, krävs det inte alls att tidsfristen är bindande även för kommissionen eftersom det är fullt möjligt att den med beaktande av omständigheterna i ärendet finner att en kortare tidsfrist är tillräcklig för att genomföra nämnda värderingar och samråd.

140. Härav följer att artikel 18.1 i förordning nr 447/98 skall förstås så, att även om parterna i en koncentration inte kan tvinga kommissionen att ta hänsyn till åtaganden och ändringar i dessa som inges efter treveckorsfristens utgång, måste kommissionen däremot, om den anser sig ha tillräckligt med tid för att pröva åtagandena, kunna tillåta koncentrationen med beaktande av nämnda åtaganden, även om ändringar inges efter treveckorsfristens utgång.

141. Det följer därför av vad som anförts ovan att kommissionen hade rätt att godta den ändrade versionen av åtagandena i likhet med den slutliga versionen av dessa efter det att den treveckorsfrist som föreskrivs i artikel 18.1 i förordning nr 447/98 löpt ut, eftersom nämnda tidsfrist inte var bindande för kommissionen.

142. Det skall i vart fall konstateras att kommissionen när den godtog nämnda åtaganden, i motsats till vad sökanden har gjort gällande, handlade i överensstämmelse med de principer på detta område som redogörs för i tillkännagivandet om korrigerande åtgärder.

143. Förstainstansrätten understryker inledningsvis i detta avseende att, i motsats till vad kommissionen har föreslagit i sitt svaromål, det inte förhåller sig så att nämnda tillkännagivande helt saknar rättsligt bindande verkan. Kommissionen är nämligen bunden av de tillkännagivanden som den antar beträffande kontroll av företagskoncentrationer i den mån de inte avviker från reglerna i fördraget och förordning nr 4064/89 (se, för ett liknande resonemang, domstolens dom av den 13 juni 2002 i mål C-382/99, Nederländerna mot kommissionen, REG 2002, s. I5163, punkt 24, och av den 26 september 2002 i mål C-351/98, Spanien mot kommissionen, REG 2002, s. I-8031, punkt 53). Kommissionen kan för övrigt inte vägra att tillämpa regler som den ålagt sig själv (se bland annat förstainstansrättens dom av den 17 december 1991 i mål T-7/89, Hercules Chemicals mot kommissionen, REG 1991, s. II-1711, punkt 53; svenska specialutgåva, volym 11, s. II-83).

144. Kommissionen uppger emellertid följande i sitt tillkännagivande om korrigerande åtgärder:

37 Om bedömningen visar att de erbjudna åtagandena inte är tillräckliga för att avlägsna de konkurrensproblem som uppkommit till följd av sammanslagningen, kommer parterna att underrättas om detta. Eftersom lösningarna i etapp 1 är utformade för att klara upp ett lättidentifierat konkurrensproblem, kan endast ändringar av begränsad karaktär godtas i fråga om de föreslagna åtgärderna. Sådana ändringar, presenterade som en direkt reaktion på resultaten av samrådet, omfattar klargöranden och/eller förbättringar som garanterar att åtagandena kan utföras och att de är effektiva.

145. När det i förevarande mål gäller ändringar som gjorts i den slutliga versionen av de åtaganden som gjorts i den ändrade versionen, är det uppenbart, och detta har inte bestridits av sökanden, att de utgör ändringar av begränsad karaktär i den mening som avses i punkt 37 i tillkännagivandet om korrigerande åtgärder. I jämförelse med den tidigare versionen av åtagandena innebär den slutliga versionen enbart att den exklusiva licensen förlängs och den efterföljande skyldigheten att inte träda in på marknaden utvidgas till att ytterligare fem medlemsstater omfattas av den princip som tillämpas i fråga om de fyra första, enligt vilken licensen kommer att avse alla de produkter som tillhör små elektriska hushållsapparater och slutligen att inköpsskyldighetens omfattning minskas. Eftersom dessa ändringar endast rör räckvidden i tiden, i termer av produkter och i termer av geografisk omfattning, av de skyldigheter som anges i den ändrade versionen av åtagandena, kan de betraktas som ändringar av begränsad karaktär som syftar till att förbättra den ursprungliga versionen av åtagandena i den mening som avses i punkt 37 i tillkännagivandet om korrigerande åtgärder.

146. Vad gäller de ändringar i den ursprungliga versionen som infördes genom den ändrade versionen av åtagandena vilka bestod i att omvandla skyldigheten att dra tillbaka varumärket Moulinex till en skyldighet att bevilja en exklusiv licens avseende nämnda varumärke, skall det slås fast att beviljandet av en exklusiv licens i likhet med tillbakadragandet av varumärket får till följd att innehavaren av varumärket Moulinex, i detta fall SEB, fråntas rätten att använda detta varumärke på de berörda geografiska områdena. Under dessa förhållanden kan den omständigheten, att beviljandet av en exklusiv licens dessutom gör det möjligt för tredje part att använda varumärket, betraktas som en förbättring i jämförelse med enbart ett tillbakadragande.

147. I förevarande mål föreskrivs vidare i punkt 1 c i åtagandena att SEB förbinder sig att avstå från att använda varumärket Moulinex under tre års tid efter det att licensavtalen löpt ut. Det föreskrivs vidare i punkt 1 a andra stycket att licensinnehavarna när som helst under licensens giltighetstid kan upphöra med att använda varumärket Moulinex för att slutgiltigt övergå till sitt eget varumärke. Med tillämpning av dessa båda bestämmelser kommer varumärket Moulinex att dras tillbaka från marknaden under en period av minst tre år, och åtminstone i teorin under högst åtta år. Härav följer att i motsats till vad sökanden har hävdat inskränks inte åtagandena i den ändrade och i den slutliga versionen till att ersätta det tillbakadragande av varumärket Moulinex som föreskrivs i den ursprungliga versionen med beviljandet av licenser för nämnda varumärke, utan den förstärker SEB:s uteblivna användning av varumärket Moulinex genom att SEB tvingas att bevilja en licens. Även av detta skäl visar sig den slutliga versionen av åtagandena vara en förbättring i jämförelse med den ursprungliga versionen.

148. Även om tredje parter inte uttryckligen har rådfrågats med avseende på den ursprungliga versionen av åtagandena, kan denna förbättring dessutom betraktas som en direkt reaktion på resultaten av samrådet med tredje parter som garanterar att åtagandena kan utföras och att de är effektiva. Som svar på fråga 25 i det frågeformulär som ställdes till konkurrenterna har sökanden själv betonat att en hållbar ställning på varje berörd nationell produktmarknad förutsätter två mycket viktiga faktorer: märkestrohet från konsumenternas sida och tillgång till olika distributionsnät. Med avseende på dessa svar var det logiskt att kommissionen drog slutsatsen av samrådet med tredje parter att en exklusiv licens avseende varumärket Moulinex utgjorde en direkt reaktion på de av tredje parter angivna problemen, eftersom en sådan licens, till skillnad från enbart ett tillbakadragande av varumärket, gör det möjligt att substituera Moulinex med en aktör som förfogar över ett välrenommerat varumärke och har tillgång till distributionskanaler.

149. Det framgår för övrigt av handlingarna i målet vid förstainstansrätten att De'Longhi, i en skrivelse daterad den 17 december 2001 om eventuella åtaganden av SEB, uttryckligen uppgav till kommissionen att som ett alternativ till avyttring skulle det kunna förväntas ett åtagande från SEB:s sida att bevilja licenser avseende varumärket Moulinex till tredje parter som är förvärvare på alla nationella marknader där koncentrationen medför särskilt betydande konkurrensbegränsande verkningar. Även om, såsom De'Longhi har gjort gällande vid förhandlingen, bolaget har nyanserat denna inställning i sitt svar på frågeformuläret om åtagandena, daterat den 3 januari 2002, kvarstår inte desto mindre att det utgör ett indicium på att kommissionen rimligen och i vart fall utan att göra sig skyldig till en uppenbart felaktig bedömning kunde anse att ett licensåtagande utgjorde en omedelbar reaktion på samrådet med tredje parter eftersom De'Longhi självt hade framfört denna möjlighet innan den föreslogs av SEB.

150. Av alla dessa skäl kan den ändrade versionen av åtagandena och den slutliga versionen av dessa betraktas som ändringar med begränsad karaktär som enligt punkt 37 i tillkännagivandet om korrigerande åtgärder kan godtas av kommissionen efter det att den i artikel 18.1 i förordning nr 447/98 angivna tidsfristen löpt ut.

151. Talan kan således inte vinna bifall på den första grunden.

II - Den andra grunden: Huruvida kommissionen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den godtog koncentrationen utan att inleda etapp 2

Parternas argument

152. Sökanden har hävdat att kommissionen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den underlät att i enlighet med artikel 6.1 c i förordning nr 4064/89 inleda etapp 2, då villkoren för ett godkännande i slutet av etapp 1 inte var uppfyllda eftersom de åtaganden som föreslagits av SEB inte gjorde det möjligt att klart utesluta de allvarliga tvivlen beträffande koncentrationens förenlighet med den gemensamma marknaden.

153. Sökanden har erinrat om att det föreskrivs i tillkännagivandet om korrigerande åtgärder att åtaganden som föreslås för kommissionen under första etappen [måste] vara tillräckliga för att klart utesluta allvarliga tvivel beträffande koncentrationens förenlighet med den gemensamma marknaden. De åtaganden som görs under etapp 1 kan närmare bestämt endast leda till ett tillstånd utan att etapp två behöver inledas, när:

- de konkurrensproblem som uppkommer genom koncentrationen är lätta att identifiera,

- åtagandena är tillräckliga för att klart avlägsna grunderna för de allvarliga tvivlen och följaktligen utformade för att klara upp lättidentifierade konkurrensproblem,

- åtagandena är presenterade som en direkt reaktion på resultatet av det samråd som kommissionen har med de aktörer som är närvarande på parternas marknad.

154. Kommissionen drar följande slutsats i sitt tillkännagivande om korrigerande åtgärder:

Åtaganden under etapp 1 kan endast godtas i vissa typer av situationer. Konkurrensproblemet måste vara så uppenbart och de korrigerande åtgärderna så entydiga att det inte är nödvändigt att inleda en fördjupad undersökning.

155. Sökanden har även anfört att kommissionen i det ovannämnda ärendet Volvo/Scania avvisade ett förslag om åtaganden som lämnats av parterna i koncentrationen efter att ha konstaterat följande:

Det går inte att dra slutsatsen att det nya förslaget utgör ett uppenbart och entydigt sätt att undanröja alla de konkurrensproblem som identifierats. Det nya förslagets komplexitet skulle ha gjort det omöjligt för kommissionen att bedöma dem effektivt inom den korta tid som återstod innan tidsfristen enligt artikel 10.3 i koncentrationsförordningen löpte ut. Det skulle enligt relevanta bestämmelser i koncentrationsförordningen ha krävts ytterligare undersökningar och att berörda tredje parter fick tillfälle att inkomma med ytterligare synpunkter.

156. Med hänsyn till dessa omständigheter anser sökanden att kommissionen inte utan att göra sig skyldig till felaktig rättstillämpning kunde tillåta koncentrationen i slutet av etapp 1. Sökanden anser nämligen att kommissionen inte med en tillräcklig grad av säkerhet i slutet av denna enda etapp kunde anse att de godtagna åtagandena skulle kunna skingra alla tvivel beträffande koncentrationens förenlighet med den gemensamma marknaden.

157. Tre omständigheter visar att kommissionen i slutet av etapp 1 inte var i stånd att, med den grad av säkerhet som krävs, avgöra om de ingivna åtagandena räckte för att lösa de genom koncentrationen uppkomna konkurrensproblemen.

158. Sökanden har för det första understrukit att kommissionen såvitt sökanden vet aldrig tidigare har givit sitt tillstånd till en koncentration enbart på grundval av åtaganden om varumärkeslicens, eftersom sådana avtal alltid används av kommissionen tillsammans med eller som komplement till andra korrigerande åtgärder som exempelvis avyttring av tillgångar. Sökanden har härvidlag anfört att kommissionen själv i punkt 16 i sitt tillkännagivande om korrigerande åtgärder förespråkar att [o]m horisontell överlappning skapar konkurrensproblem, är det den verksamhet som lämpar sig bäst för avyttring som skall avyttras. Enligt sökanden ägde kommissionen följaktligen inte den erfarenhet som behövdes för att med en tillräcklig grad av säkerhet bedöma om enbart ett åtagande avseende varumärkeslicens skulle kunna klara upp de identifierade konkurrensproblemen.

159. Sökanden har för det andra gjort gällande att kommissionen inte i tillräckligt hög grad kunde förutse effektiviteten hos de fastställda åtagandena. Enligt sökanden är effektiviteten hos ett åtagande om varumärkeslicens, till skillnad från ett åtagande om enbart avyttring vars verkningar är lätta att bedöma för kommissionen, till karaktären svårare att bedöma eftersom det är beroende av flera faktorer, såsom licensens giltighetstid, den åtföljande period under vilken varumärket inte får användas och det exakta området för licensen. Den omständigheten att licenser avseende varumärket Moulinex i den plan för åtaganden som föreskrivits av kommissionen kan beviljas olika företag beroende på produkter och berörda länder kan ytterligare komplicera bedömningen av dessa åtaganden. Sökanden är härvidlag av den åsikten att kommissionen inte hade möjlighet att utan att ha tillgång till ett förfarande för fördjupad undersökning med tillräcklig precision bedöma om de licensinnehavare som är tredje parter efter genomförandet av koncentrationen på ett effektivt sätt skulle kunna utgöra en verklig motvikt till SEB-Moulinex i vart och ett av produktsortimenten och i varje land som berörs.

160. Sökanden har för det tredje understrukit att det frågeformulär som gällde en bedömning av effektiviteten hos den modifierade versionen av de av SEB ingivna åtagandena som ingivits av SEB ställdes till berörda tredje parter den 20 december 2001 och att svar begärdes till den 21 december 2001. Denna extremt korta svarsfrist gjorde att det blev helt omöjligt för de tredje parter som erhållit frågeformuläret att avge ett precist och uttömmande yttrande över de förutsägbara verkningarna av de föreslagna åtagandena. Sökanden har medgivit att en mycket kort svarsfrist kan accepteras i vissa fall när det gäller åtaganden vars verkningar är lätta att bedöma som avyttring av tillgångar. När det däremot är fråga om komplicerade åtaganden som dessutom sällan tillämpas i praktiken kan en tidsfrist på en dag inte i något fall anses tillräcklig för att berörda tredje parter skall kunna avge ett uttömmande yttrande.

161. Kommissionen har bestridit att den gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den beslutade att tillåta koncentrationen i slutet av etapp 1 utan att inleda en fördjupad undersökning.

Förstainstansrättens bedömning

162. Det skall inledningsvis slås fast att i den mån sökanden har hävdat att kommissionen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den underlät att inleda etapp 2 fastän de åtaganden som föreslagits av SEB inte var tillräckliga för att klart utesluta de allvarliga tvivlen, har sökanden ifrågasatt den ekonomiska bedömning som ledde till att kommissionen godtog de av SEB föreslagna åtagandena. Härigenom sammanfaller denna grund med den tredje grunden om en uppenbart felaktig bedömning av åtagandenas förmåga att lösa de uppkomna konkurrensproblemen. Följaktligen skall denna aspekt av grunden prövas i samband med den tredje grunden.

163. Det bör framhållas att åtaganden som görs under etapp 1 enligt skäl 8 i förordning nr 1310/97 kan godtas när konkurrensproblemet kan avgränsas tydligt och lösas på ett enkelt sätt. I punkt 37 i tillkännagivandet om korrigerande åtgärder upprepas likaledes att lösningarna i etapp 1 är utformade för att klara upp ett lättidentifierat konkurrensproblem.

164. Det måste i förevarande mål konstateras vad gäller de ifrågavarande konkurrensproblemen att sökanden inte har identifierat andra konkurrensproblem än dem som identifieras av kommissionen i det omtvistade beslutet.

165. Förstainstansrätten framhåller vidare att kommissionen i förevarande mål har baserat sig på en försiktig konkurrensanalys. I motsats till vad de anmälande parterna hävdade under det administrativa förfarandet då dessa ansåg att marknaderna var världsomfattande till sin geografiska dimension, finner kommissionen i skäl 30 i det omtvistade beslutet att en nationell definition av de geografiska marknaderna är den mest sannolika efter det att den första etappen av undersökningen avslutats. Kommissionen har även för att kunna bedöma den nya enhetens ställning i konkurrenshänseende efter koncentrationen lagt till SEB:s och Moulinex marknadsandelar och därvid förutsatt att Moulinex inte haft några försäljningsförluster, när till och med själva övertagandet kunde medföra sådana och det är ostridigt att saluförandet av vissa modeller av Moulinex upphört. I skäl 42 i det omtvistade beslutet anser således kommissionen att det inte kan uteslutas åtminstone i slutet av den första etappen av undersökningen att den kombinerade enheten är i stånd att återupprätta Moulinex konkurrensförmåga till dess nivå före det förenklade konkursförfarandet.

166. Förstainstansrätten finner således att kommissionen med precision har identifierat de konkurrensproblem som uppstår genom ifrågavarande koncentration.

167. Sökanden har framfört tre omständigheter i syfte att visa att kommissionen inte med en tillräcklig grad av säkerhet kunde anse att de förslagna åtagandena skulle göra det möjligt att skingra tvivlen beträffande koncentrationens förenlighet med den gemensamma marknaden och att den därför gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den tillät koncentrationen efter etapp 1. Dessa omständigheter rör för det första åtagandenas beskaffenhet, för det andra kommissionens bristande möjlighet att förutse och bedöma åtagandenas effektivitet och för det tredje den frist som tilldelades tredje parter för att dessa skulle kommentera åtagandena.

168. Vad för det första beträffar de föreslagna åtagandenas beskaffenhet skall det i förvarande mål erinras om att dessa åtaganden består av att exklusiva licensavtal ingåtts avseende varumärket Moulinex i nio medlemsstater rörande tretton berörda produktkategorier med en giltighetstid av fem år och av SEB-koncernens åtagande att under licensavtalets giltighetstid och en period av tre år efter det att det upphör att gälla helt avstå från att saluföra produkter under varumärket Moulinex.

169. Det föreskrivs varken i förordning nr 4064/89 eller i tillkännagivandet om korrigerande åtgärder vilken typ av åtaganden som kan eller skall godtas i slutet av etapp 2 eller inom ramen för etapp 1. Även om syftet med förordning nr 4064/89 är att förhindra att marknadsstrukturer skapas eller förstärks som påtagligt kan hämma en effektiv konkurrens inom den gemensamma marknaden måste emellertid de föreslagna åtagandena vara av den art att det är möjligt för kommissionen att dra slutsatsen att ifrågavarande koncentration inte skapar eller förstärker en dominerande ställning. Det finns härvidlag ingen artskillnad mellan de åtaganden som görs under etapp 1 och dem som görs under etapp 2, även om de förstnämnda med hänsyn till att det inte utförs någon fördjupad marknadsundersökning under etapp 1 inte endast måste göra det möjligt att dra slutsatsen att koncentrationen inte skapar eller förstärker en dominerande ställning, utan även måste vara tillräckliga för att klart utesluta allvarliga tvivel i detta hänseende.

170. Även om avyttring av tillgångar ofta utgör den mest adekvata korrigerande åtgärden för att på ett enkelt sätt råda bot på ett konkurrensproblem, särskilt när det gäller horisontell överlappning, kan det inte på förhand uteslutas att ett licensavtal kan utgöra en adekvat åtgärd för att råda bot på identifierade konkurrensproblem. Förstainstansrätten har således i sin dom av den 25 mars 1999 i mål T-102/96, Gencor mot kommissionen (REG 1999, s. II-753), punkt 319, funnit att det är riktigt att det inte på förhand kan uteslutas att åtaganden som vid första anblicken förefaller vara beteendeinriktade, såsom att ett varumärke inte används under en viss tid eller att utomstående konkurrenter får tillgång till en del av produktionskapaciteten i det företag som kommer till stånd genom koncentrationen, eller mera allmänt att tillträde ges till en väsentlig infrastruktur på villkor som inte är diskriminerande, också de hindrar att en dominerande ställning skapas eller förstärks.

171. Den av sökanden framhållna omständigheten att kommissionen aldrig tidigare hade tillåtit någon koncentration enbart på grundval av åtaganden om varumärkeslicens saknar relevans. Det kan inte förebrås kommissionen att den godtog de åtaganden som SEB föreslog endast av den anledningen att den aldrig tidigare hade tillåtit någon koncentration enbart på grundval av åtaganden om varumärkeslicens om dessa på ett effektivt sätt kan lösa de identifierade konkurrensproblemen. Denna fråga som rör innehållet i åtagandena kommer att studeras i samband med grunden om åtagandenas otillräcklighet.

172. Det framgår vidare av handlingarna i målet att flera tredje parter, däribland De'Longhi, under det administrativa förfarandet har uppgivit att ett licensavtal under vissa förhållanden kunde vara tillräckligt för att lösa de konkurrensproblem som identifierats i förevarande mål (se punkt 149 ovan).

173. Det har inte bestridits att varumärken har en överlägsen betydelse inom den sektor som berörs av koncentrationen och utgör en av de främsta faktorerna när konsumenterna gör sitt val. Anbuden om övertagande av Moulinex avsåg för övrigt nästan uteslutande denna koncerns varumärken och inte dess produktionsenheter, och sökanden själv visade sig särskilt intresserad av att förvärva varumärket Krups. Det har i förevarande mål inte bestridits att en avyttring av materiella tillgångar endast skulle haft en marginell inverkan på konkurrensstrukturen. Att däremot kräva att avyttring sker av immateriella tillgångar som utgörs av varumärkesrättigheter skulle huvudsakligen vara detsamma som att partiellt förbjuda koncentrationen, vilket skulle ha stridit mot proportionalitetsprincipen om åtaganden om varumärkeslicens kunde förhindra att en dominerande ställning för SEB-Moulinex skapades eller förstärktes.

174. Det måste konstateras att sökanden inte har visat att kommissionen saknade möjlighet att avgöra om den eller de licensinnehavare som utgjordes av tredje part skulle kunna innebära en verklig motvikt i förhållande till SEB-Moulinex. Det skall i detta avseende noteras att kommissionen i den slutliga versionen av åtagandena tvärtom inbegrep ett skäl angående egenskapen av licensinnehavare och beslutade att den eller de som kommer i åtnjutande av licensen skall godkännas av kommissionen, vara ekonomiskt livskraftig(a) och oberoende samt besitta den kompetens som behövs för att effektivt konkurrera på den berörda marknaden.

175. Det framgår slutligen, tvärt emot vad sökanden har påstått, av de av SEB föreslagna åtagandena att det inte kan finnas flera licensinnehavare i ett enda land, eftersom det uttryckligen föreskrivs i punkt 1 a i åtagandena att licensen är exklusiv i var och en av de berörda medlemsstaterna och i punkt 1 c att licensen skall avse alla apparater tillhörande små elektriska hushållsapparater och att varken licensinnehavaren eller SEB kommer att kunna använda varumärket Moulinex för andra produkter.

176. När det för det andra gäller anmärkningen om att kommissionen inte i tillräckligt hög grad kunde förutse de beslutade åtagandenas effektivitet, skall det framhållas att även om en varumärkeslicens effektivitet beror på olika faktorer som är svårare att kontrollera än en avyttring av tillgångar är det emellertid omöjligt att i förväg utesluta att kommissionen är i stånd att bedöma de parametrar som är relevanta inom ramen för etapp 1.

177. Det måste för övrigt slås fast att kommissionen just beaktade alla de kriterier som sökanden nämnt och kunde undersöka dem på marknaden. Med hjälp av dess egen undersökning och de svar som tillhandahölls efter samråd med tredje man var kommissionen i stånd att bättre ange i vilka avseenden de ursprungligen föreslagna åtagandena var otillräckliga och att göra nödvändiga förbättringar avseende licensens giltighetstid, den åtföljande period under vilken varumärket inte fick användas och det exakta området för licensen. I den slutliga versionen av åtagandena anges särskilt följande:

- en förlängning med två år av licensens giltighetstid och en förlängning av den senare tidsperiod då det föreligger en skyldighet att inte konkurrera, perioder som ursprungligen angivits till tre respektive ett år (punkt 1 c första stycket i åtagandena),

- en utvidgning av licensavtalen till att gälla alla berörda produkter och ett förbud för SEB att saluföra några produkter (även icke berörda sådana) under varumärket Moulinex i de nio berörda medlemsstaterna (punkt 1 a och 1 c andra stycket i åtagandena), samt

- ett upphävande av licensinnehavarnas skyldigh