ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
88.

Vid förhandlingen och i rättspraxis från Corte Costituzionale ( 54 ) (den italienska författningsdomstolen) har det dessutom bekräftats att den ersättning som enligt artikel 18 i lag nr 300/1970 ska betalas till arbetstagaren under mellantiden, i princip ska dras av från andra former av ersättningar. Varje fördel under mellantiden riskerar därför att neutraliseras. Enligt samma rättspraxis från Corte Costituzionale antar däremot ersättning enligt artikel 32.5 i lag nr 183/2010 tydligt karaktären av en sanktion. Denna ersättning ska betalas i alla situationer, även om den berörde inte lidit skada, då arbetstagaren snabbt har hittat ett nytt arbete. En sådan ersättning har mindre karaktären av skadestånd för att ersätta en skada som lidits och liknar mer en engångsbetalning av kompensationsersättning. Till skillnad från ersättningen för rättsstridig uppsägning ger den lagstadgade ersättningsnivån för en rättsstridig klausul om tidsbegränsning rättssäkerhet och utgör en garanti för skyndsam handläggning av sådana ärenden. Vid förhandlingen nämndes även att det fortfarande är möjligt för en visstidsanställd att i enlighet med de sedvanliga bestämmelserna i den italienska civilprocesslagen väcka talan mot sin arbetsgivare för skador som överstiger det lagstadgade ersättningsbelopp som anges i lag nr 183/2010.
—

radiosändning i betydelsen all överföring av radioprogram riktade till allmänheten, via tråd eller via etern, vilket även omfattar satellitsändningar,
68.

GSD har åberopat den metod som kommissionen tillämpade i beslut 2005/349/EG (nedan kallat beslutet om organiska peroxider) ( 26 ) till stöd för sitt argument om att när den tidsperiod under vilken en överträdelse inträffade är uppdelad mellan i) en period under vilken dotterbolaget ensamt ansvarar för överträdelsen och ii) en period under vilken dotterbolaget och moderbolaget ska anses ha solidariskt ansvar, ska kommissionen beakta endast dotterbolagets omsättning med avseende på den första perioden vid tillämpningen av 10-procentstaket. GSD har hävdat att det följer av domen i målet Elf Aquitaine mot kommissionen ( 27 ) att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning när den bekräftade att kommissionen kunde ändra sin praxis och besluta att inte tillämpa beslutet om organiska peroxider utan att ange några skäl. Det är endast med avseende på den andra perioden som kommissionen kan beakta koncernens totala omsättning vid beräkningen av 10-procentstaket. Den principen tillämpades dock inte av kommissionen i förevarande fall. Med ett belopp på 3,3 miljoner euro fastställdes böterna till en nivå som översteg 10 procent av GSD:s omsättning (20078400 euro) under det räkenskapsår som föregick beslutet.
12.

I artikel 7 i förordning om tillämpning av dekret nr 2006–710 av den 19 juni 2006 i dess lydelse enligt förordning av den 23 februari 2010 kompletteras denna bestämmelse med villkor för beräkningen och där klargörs att referensperioden ska utgöra det sista året under vilket några åtgärder för ett miljövänligt jordbruk inte var tillämpliga. Detta år får emellertid inte ligga längre tillbaka än år 1992. ”Artikel 7. – (1) När en jordbrukare har omfattats av ett av de åtagandena att bedriva ett miljövänligt jordbruk som anges i artikel 3 i denna förordning under alla tre åren av referensperioden, ska den nedsättningssats som beräknats för tillämpningen av artikel 1 nionde stycket i ovannämnda dekret av den 19 juni 2006 svara mot förhållandet mellan — skillnaden mellan det belopp i direktstöd som uppbars under det sista året som inte påverkades av ett åtagande att bedriva miljövänligt jordbruk och genomsnittsbeloppet i stöd som uppbars under referensperioden, och — summan av denna skillnad och referensbeloppet, som beräknats i enlighet med bestämmelserna i artikel 37 i ovannämnda förordning (EG) nr 1782/2003 av den 29 september 2003. … 2. När den nedsättningssats som beräknats i enlighet med punkt 1 uppnår tröskeln på 20 procent, som nämns i artikel 1 nionde stycket i det ovannämnda dekretet av den 19 juni 2006, ska ett belopp läggas till referensbeloppet, som beräknats i enlighet med artikel 37 i ovannämnda förordning nr 1782/2003 ... Det belopp som ska läggas till motsvarar skillnaden mellan det stödbelopp som uppbars under det sista år som inte påverkades av något åtagande att bedriva miljövänligt jordbruk, beräknat i enlighet med sista stycket i punkt 1, och det genomsnittliga stödbelopp som uppbars under referensperioden. 3. Vid tillämpningen av denna artikel, får det sista år som inte påverkas av något åtagande att bedriva miljövänligt jordbruk inte vara tidigare än år 1992.”
51.

En fråga som särskilt diskuterades vid domstolen var om lagstiftarens val av den biometriska metoden för att jämföra fingeravtryck var välgrundat. Enligt klaganden i det nationella målet hade inte lagstiftaren, när förordning nr 2252/2004 och förordning nr 444/2009 antogs, särskilt inte ur statistisk synpunkt, utvecklat och motiverat varför det var nödvändigt att ålägga medlemsstaterna att införa två fingeravtryck i passen. Det är slutligen hela användningen av den biometriska metoden, bortsett från ansiktsbilden, eller rent av om det är nödvändigt att så exakt identifiera unionsmedborgarna vid de yttre gränserna som klaganden vid det nationella målet har bestridit. ( 43 ) Klaganden i det nationella målet var bland annat upprörd över möjligheterna att, utan innehavarens vetskap, komma över fingeravtrycksbilderna vilket gör att uppgifterna i slutändan inte är särskilt säkra ( 44 ), eftersom varje handling i vår vardag utgör ett tillfälle att lämna efter oss våra fingeravtryck. Det kan inte heller med lagringschippets otillräckliga säkerhetsnivå säkerställas att endast de behöriga myndigheterna avläser de biometriska kännetecknen. Slutligen kan inte omfattningen av åsidosättandet av den grundläggande rätt som garanteras i artikel 8 i stadgan tolereras, eftersom åsidosättandet för det första berör samtliga unionsmedborgare under en period på tio år, eller under hela passets giltighetstid, ingreppet för det andra återupprepas vid varje kontroll vid de yttre gränserna, det för det tredje finns en verklig risk att uppgifterna lagras i register över biometriska uppgifter, och identifiering genom fingeravtryck kan för det fjärde medföra missbruk och att vissa kategorier av personer stigmatiseras. Av samtliga dessa skäl anser Michael Schwarz att åsidosättandet av den grundläggande rätten inte har någon koppling till de svårigheter som verkligen uppstår vid kontrollen av de yttre gränserna, oberoende av om det är fråga om att identifiera unionsmedborgare eller i fråga om att bekämpa försök att ta sig in i unionen på illegal väg med hjälp av ett förfalskat pass.
16.

Artikel 5.1.1 i mark- och fastighetsdekretet, som ingår i dess del 5 med rubriken ”Att bo i sin hemtrakt”, har följande lydelse: ”Regeringen i den flamländska gemenskapen ska vart tredje år, och för första gången under den kalendermånad då detta dekret träder i kraft, upprätta en förteckning över de kommuner som med ledning av den senaste statistiken uppfyller de båda nedan angivna kriterierna: 1) Kommunen tillhör de 40 procenten flamländska kommuner med högst genomsnittspris per kvadratmeter för tomter. 2) Kommunen tillhör a) antingen de 25 procenten flamländska kommuner med störst in- och utflyttning i fråga om intern migration, b) eller de 10 procenten flamländska kommuner med störst in- och utflyttning i fråga om extern migration. Den förteckning som avses i första stycket ska offentliggöras i Belgisch Staatsblad. …”
28.

Rådet har också, med stöd av den franska och den grekiska regeringen (den andra delen av den tredje grunden), vänt sig mot att tribunalen inte har beaktat i vilket skede diskussionerna befann sig då den prövade huruvida ett utlämnande av uppgifter om delegationernas identitet riskerade att allvarligt undergräva förfarandet. Enligt rådet är det under de inledande skedena viktigt att delegationerna ges ett brett förhandlingsutrymme där de kan diskutera utan påtryckningar från allmänheten. AIE har svarat att detta argument inte kan tas upp till prövning, eftersom det inte har anförts förrän i överklagandet. Under alla förhållanden menar AIE att öppenheten är särskilt viktig under förfarandets inledande skeden, eftersom den offentliga debatten blir meningslös om den säkerställs först när delegationerna redan har nått fram till en överenskommelse. Det finns enligt AIE inget skäl till att utlämnande av uppgifter om delegationernas identitet skulle göra det svårare för dem att ändra ståndpunkt.
2.

Tolkningsfrågorna har ställts i en tvist mellan Ottica New Line di Accardi Vincenzo (nedan kallad Ottica New Line) och kommunen Campobello di Mazara gällande ett beslut som har fattats av kommunen, genom vilket Fotottica Media Vision di Luppino Natale Fabrizio e C. S.n.c (nedan kallad Fotottica) gavs tillstånd att bedriva optikerverksamhet av stadigvarande karaktär inom kommunen.
18.

Mot denna bakgrund beslutade den nationella domstolen att vilandeförklara målet och ställa följande fråga till domstolen: ”Åsidosätts de allmänna principerna om likabehandling och icke-diskriminering i bland annat artikel 14 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, undertecknad i Rom den 4 november 1950, i förekommande fall jämförd med artiklarna [20 FEUF, 45 FEUF och/eller 49 FEUF], för det fall artikel 79.1 i ... förordning ... nr 1408/71 ... tolkas så, att det endast är den avlidne föräldern som omfattas av reglerna om likställande av försäkringsperioder, anställningsperioder eller perioder av verksamhet som egenföretagare enligt artikel 72 i ... förordning ... nr 1408/71 ..., vilket följaktligen innebär att det enligt artikel 56 bis.1 i de samordnade lagarna ... inte är möjligt för en överlevande förälder – oavsett förälderns nationalitet så länge som hon eller han är medborgare i en medlemsstat eller omfattas av tillämpningsområdet ... för ... förordning ... nr 1408/71 ... – som har arbetat i ett annat land i Europeiska unionen under den tolvmånadersperiod som avses i artikel 56 bis.1 i de samordnade lagarna ... att inge bevisning till styrkande av att vederbörande uppfyller villkoret att hon eller han i egenskap av rättsinnehavare i den mening som avses i artikel 51.3 1 i de samordnade lagarna ... hade kunnat göra anspråk på sex månatliga schablonmässiga familjetillägg under de tolv månader som föregick frånfället, medan en överlevande förälder – oavsett om föräldern är belgisk medborgare eller medborgare i en annan medlemsstat i Europeiska unionen – som uteslutande arbetat i Belgien under den tolvmånadersperiod som föreskrivs i artikel 56 bis.1 i de samordnade lagarna ..., i förekommande fall därför att hon eller han aldrig lämnat Belgien, får inge sådan bevisning?”
11.

GfBk tillhandahöll mellan åren 1999 och 2002 rådgivning åt SGI avseende köp och försäljning av värdepapper per telefon, telefax eller internet. Den hänskjutande domstolen har uppgivit att GfBk inte lämnade omfattande expertutlåtanden, utan begränsade rekommendationer som SGI matade in i sitt ordersystem. Efter att rekommendationerna hade matats in gjordes en prövning för att se om de stred mot några lagstadgade begränsningar. Efter denna prövning omsatte SGI rekommendationerna, ofta inom några minuter.
42.

Unionslagstiftaren har i artikel 8 i förordning nr 1371/2007 gjort en åtskillnad mellan information som resenärer har rätt till innan resan påbörjas (se artikel 8.1 och del I i bilaga II) och information som de har rätt till under resans gång (artikel 8.2 och del II i bilaga II). Om innehållet i den information som krävs innan resan påbörjas inte skulle tolkas som statisk, och informationen som krävs under resans gång inte skulle tolkas som dynamisk, så skulle den åtskillnad som unionslagstiftaren gjort mellan information som ska ges före och under resan vara ologisk. Den information som en resenär behöver före och under resan skiljer sig generellt sett åt.
24.

I artikel 187.2 första stycket i direktiv 2006/112 föreskrivs när det gäller investeringsvaror en årlig justering av avdrag för ingående mervärdesskatt. Enligt andra stycket i nämnda bestämmelse är justeringen beroende av ”ändringarna i avdragsrätt under de följande åren jämfört med den avdragsrätt som gällde det år då varorna förvärvades ...”. Därmed ska avdragsrätten fastställas på nytt för varje löpande år under justeringsperioden. Om denna rättighet inte föreligger under ett år ska, enligt artikel 187.2 första stycket i direktiv 2006/112, endast en femtedel av det avdrag för ingående mervärdesskatt som gjorts justeras och därmed återbetalas. Denna granskning sker varje år till och med slutet av justeringsperioden.
26.

DVGW certifierar produkter med hjälp av de tekniska standarder som tas fram av sammanslutningen. Detta arbete utfördes av sammanslutningen själv fram till mitten av år 2007, därefter anförtroddes det ett helägt dotterbolag. Certifikaten utfärdas för en period av flera år och kan dras in innan de löper ut om den standard som krävs inte längre föreligger. Under denna period kan dessutom en prövning i efterhand genomföras, vilken kan leda till att certifikatet dras in. Enligt de bestämmelser som har uppställts av DVGW kan nödvändiga undersökningar endast genomföras i provningslaboratorium som har godkänts av sammanslutningen.
36.

Även om det enligt ordalydelsen i artikel 3 c i förordning nr 1768/92 föreskrivs att tilläggsskydd enbart kan meddelas om något sådant inte redan har meddelats för produkten, ska detta villkor inte tolkas så, att tilläggsskydd för en aktiv ingrediens eller en kombination av aktiva ingredienser som skyddas av ett patent enbart får meddelas en gång. Artikel 3 c ska enligt domstolens praxis snarare tolkas så, att det inte kan meddelas mer än ett tilläggsskydd för varje grundpatent som skyddar en aktiv ingrediens eller en kombination av aktiva ingredienser. ( 17 ) Dessutom har domstolen slagit fast att artikel 3 c i förordning nr 1768/92 ska tolkas så, att den inte utgör hinder för att en innehavare av ett grundpatent meddelas tilläggsskydd för en produkt beträffande vilken ett eller flera tilläggsskydd har meddelats en eller flera innehavare av ett eller flera andra grundpatent vid den tidpunkt då ansökan inges. ( 18 )
—

I händelse av fara som gör att järnvägsnätet under en period blir oanvändbart får infrastrukturförvaltaren, efter att ha underrättat de berörda parterna, återta de tåglägen som tilldelats under den tid som behövs för att återupprätta situationen. VPE ska under denna period på den berörda partens begäran tilldela denne ett annat tågläge ur de kapaciteter som är tillgängliga.”
39.

Punkt a i artikel 3.2 i direktivet avser studenter och personer som mottagits för att genomgå yrkesutbildning. Kommissionen angav i sitt förslag att sådana personer får stanna under begränsade perioder och att de i princip ska återvända hem efter avslutad utbildning. ( 15 ) Punkt b i bestämmelsen avser personer som har rätt till tillfälligt skydd, något som varar under högst ett år. ( 16 ) Punkterna c och d i bestämmelsen avser personer med rätt till internationellt skydd eller vars ansökan är under prövning. Punkt f i bestämmelsen avser slutligen personer vars rättsliga ställning regleras genom internationella avtal för diplomatisk och konsulär personal samt anställda i internationella organisationer. Artikel 3.2 i direktivet ställer således upp undantag för fall då tredjelandsmedborgarens vistelse inte anses utgöra en varaktig bosättning.
59.

Under den muntliga förhandlingen anförde kommissionen däremot att det i ett fall som det förevarande inte kan vara fråga om en överföring respektive återgivning. Enligt kommissionen begränsade sig domstolen i domen i målet SGAE mot Rafael Hoteles till att definiera huruvida återgivningen skedde för allmänheten, utan att gå in på begreppet återgivning. Begreppet överföring respektive återgivning ska enligt kommissionen tolkas i enlighet med generaladvokaten Kokotts förslag till avgörande i målet Football Association ( 12 ). Av skäl 23 i direktiv 2001/29 kan det utläsas att begreppet ”överföring till allmänheten” endast ska omfatta personer som inte var närvarande på den plats varifrån överföringen skedde. Överföringen av en sändning till en radioapparat i en tandläkarpraktik sker visserligen till en publik som är närvarande på den plats varifrån överföringen sker. Det skulle kunna vara annorlunda om den signal som återges via en sådan apparat först sänds via ett nät.
29.

Jag menar att denna tolkning av de faktiska omständigheterna är felaktig. Det som läggs in i databasen är inte de rena förteckningarna över de tänkbara lagen, speldagarna och matchtiderna. Det är i stället alla de enskilda matcherna som ska spelas som läggs in i databasen, det vill säga kompletta egenskaper för varje match: matchtid, speldag och lag. Övergången från ren förteckning (till exempel lag A, B, C, D och så vidare, speldag x, y, z och så vidare) till fastställandet av de enskilda matcherna (till exempel lag A mot lag B på speldag x) sker exakt när uppgifterna skapas och innan dessa uppgifter läggs in i databasen.
60.

En unionsmedborgares integration i en annan medlemsstat beror på rumsliga och tidsmässiga faktorer, men det finns även kvalitativa faktorer som måste beaktas. ( 29 ) Enligt min mening står det emellertid klart att I:s beteende, som utgör en allvarlig störning av allmän ordning, visar på en total brist på vilja till integration i samhället där han vistas, vars grundläggande värden han medvetet kränkt under flera år. Han vill i dag dra nytta av att det gått tio år sedan han kom till landet, varvid anledningen till att det gått så lång tid är att han under flera år lyckats hemlighålla sina brott genom det fysiska våld och den psykiska press han utövat mot sitt offer.
28.

Genom beslut av den 10 oktober 2008 har Court of Appeal vilandeförklarat målet och hänskjutit följande frågor till domstolen med begäran om förhandsavgörande: ”Med avseende på ett fall där i) en unionsmedborgare reste in i Förenade kungariket, ii) unionsmedborgaren under vissa perioder var arbetstagare i Förenade kungariket, iii) unionsmedborgaren upphörde att vara arbetstagare utan att lämna Förenade kungariket, iv) unionsmedborgaren inte har bibehållit sin status som arbetstagare, inte har någon uppehållsrätt enligt artikel 7 och inte har någon rätt till permanent uppehållsrätt enligt artikel 16 i direktiv 2004/38, v) unionsmedborgarens barn påbörjade sin skolgång under en period då unionsmedborgaren inte var arbetstagare men fortsatte sin skolgång i Förenade kungariket under perioder då unionsmedborgaren var arbetstagare i Förenade kungariket, vi) unionsmedborgaren är huvudsaklig vårdnadshavare av sitt barn och vii) unionsmedborgaren och hennes barn inte är självförsörjande, önskas svar på följande frågor: 1. Har unionsmedborgaren uppehållsrätt i Förenade kungariket endast om hon uppfyller de villkor som uppställs i direktiv 2004/38/EG? 2. a) Har unionsmedborgaren i stället uppehållsrätt enligt artikel 12 i förordning (EEG) nr 1612/68, såsom den tolkats av domstolen, utan att det krävs att hon uppfyller de villkor som uppställs i direktiv 2004/38/EG? b) Om så är fallet, krävs det att hon har tillräckliga tillgångar för att inte bli en belastning för den mottagande medlemsstatens sociala biståndssystem under den aktuella vistelsen, samt har en heltäckande sjukförsäkring som gäller i den mottagande medlemsstaten? c) Om så är fallet, krävs det att barnet påbörjade sin skolgång under en period då unionsmedborgaren var arbetstagare för att uppehållsrätt ska föreligga enligt artikel 12 i förordning (EEG) nr 1612/68, såsom den tolkats av domstolen, eller är det tillräckligt att unionsmedborgaren har varit arbetstagare vid någon tidpunkt efter det att barnet påbörjade sin skolgång? d) Upphör unionsmedborgarens eventuella uppehållsrätt, i egenskap av huvudsaklig vårdnadshavare för ett barn som bedriver studier, när barnet fyller 18 år? 3. Om fråga 1 ska besvaras jakande, gäller detta även under sådana omständigheter som dem i förevarande fall, där barnet påbörjade sin skolgång före den tidpunkt då medlemsstaterna skulle införliva direktiv 2004/38/EG, men modern inte blev huvudsaklig vårdnadshavare och inte gjorde gällande att hon hade uppehållsrätt med hänvisning till att hon var huvudsaklig vårdnadshavare för barnet förrän i mars 2007, det vill säga efter den tidpunkt då direktivet skulle ha införlivats?”
107.

En annan omständighet som bör beaktas i fall av uppsägning under graviditeten framgår redan av femtonde skälet i direktiv 92/85. Det är nämligen särskilt de skadliga effekter som en uppsägning av en gravid arbetstagare har på sådana arbetstagares fysiska och psykiska hälsa (liksom på arbetstagare som nyligen har fött barn eller ammar) som föranleder att uppsägning av sådana arbetstagare under de aktuella perioderna förbjuds enligt direktivet. Denna aspekt, som ligger till grund för förbudet mot uppsägning under graviditeten, bör även tas med vid fristbestämningen.
24.

Under räkenskapsåren 2003 och 2004 sålde det med kärandena sammanknutna kenyanska företaget GSK Export Ltd en avsevärd mängd produkter från koncernen som det ingår i till det etiopiska bolaget MBATA (Etiopien) Pvt. Ltd Company (nedan kallat MBATA), med säte i Addis Abeba. Slutanvändare av varorna var den etiopiska armén.
9.

Den 22 november 2005 ingick ET ett avtal kallat ”Asset and Business Sale and Purchase Agreement” med Ferrotron och dess i USA hemmahörande moderbolag beträffande följande produktserier som utvecklats av ET: ET-DecNT (digital elektrodjustering för elektrobågsugnar), FT7000, ET-TempNet och ET-OxyNet (metallurgiska mätsystem). Samtliga dessa produkter hörde till enheten F+E/ET Systeme. Enligt avtalet förvärvade motpartens moderbolag samtliga rättigheter till mjukvaran, patent, patentansökningar och uppfinningarna av produkterna i fråga samt till produktnamnen och teknisk know-how. Motparten förvärvade utvecklingshårdvaran, produktmaterialinventarierna samt en förteckning över leverantörer och en förteckning över kunder. Motparten övertog även vissa av ET:s anställda, nämligen Neumann, ställföreträdande chef för avdelningen F+E/ET-Systeme/Netzwerk/IBS, och tre ingenjörer från enheten F+E/ET-Systeme, nämligen Heck, Thiessen och Pavlina.
72.

För det tredje kan jag av ordalydelsen i artikel 116.1 första strecksatsen andra alternativet i domstolens rättegångsregler inte utläsa någon begränsning med innebörden att ett anslutningsöverklagande får ges in endast om parten i fråga inte har gett in något överklagande. Visserligen torde möjligheten att ge in ett anslutningsöverklagande ha praktisk betydelse framför allt i fall där en part vill avvakta med sitt överklagande till dess att han vet huruvida motparten överklagar domen. Något rekvisit av det slaget har dock inte ställts upp i artikel 116.1 första strecksatsen andra alternativet i domstolens rättegångsregler. Det kan också tänkas att en part bestämmer sig för att inledningsvis ge in ett överklagande med endast vissa invändningar som grund, för att senare ge in ett anslutningsöverklagande med ytterligare invändningar som grund när detta föranleds av att motparten har gett in sitt överklagande. En sådan åtgärd låter sig väl förenas med ordalydelsen i och syftet med artikel 116.1 första strecksatsen andra alternativet i domstolens rättegångsregler.