25.

Mot denna bakgrund beslutade Juzgado de Primera Instancia de Jerez de la Frontera (Förstainstansdomstolen i Jerez de la Frontera) att vilandeförklara målet och ställa följande frågor till domstolen: ”1) Utgör de ovannämnda bestämmelserna i [direktiv 93/13] och direktivets syfte hinder för nationell lagstiftning, i vilken det föreskrivs ett förfarande som det i artikel 250.1.7 [LEC], där den nationella domstolen är skyldig att meddela en dom i vilken det slås fast att en bostad som tilldelats i ett utomrättsligt förfarande för utmätning av intecknad egendom ska överlämnas, och där det på grund av de gällande reglerna i artikel 129 i hypotekslagen (Ley Hipotecaria), i dess lydelse enligt lag 1/2000 av den 7 januari 2000, och artiklarna 234–236–o [RH] …, varken fanns någon möjlighet för domstolen att ex officio pröva om det finns oskäliga avtalsvillkor, eller för gäldenären att på ett effektivt sätt invända på denna grund, vare sig i samband med den utomrättsliga utmätningen eller i ett självständigt domstolsförfarande? 2) Utgör de ovannämnda bestämmelserna i [direktiv 93/13] och direktivets syfte hinder för en bestämmelse som övergångsbestämmelse 5 i lag 1/2013, enligt vilken notarius publicus endast får vilandeförklara ett utomrättsligt förfarande för utmätning av intecknad egendom som hade påbörjats då lag 1/2013 trädde i kraft, om konsumenten kan styrka att denne har väckt talan om att ett villkor i det hypotekslåneavtal som utgör grunden för utmätningen, eller som bestämmer det utmätta beloppet, är oskäligt, och under förutsättning att konsumenten har väckt denna självständiga talan inom en månad från det att lag 1/2013 offentliggjordes, utan att denna frist har delgetts konsumenten personligen, och innan att notarius publicus har fattat beslut om tilldelningen? 3) Ska de ovannämnda bestämmelserna i [direktiv 93/13] och direktivets syfte samt de nationella domstolarnas skyldighet ett ex officio pröva om villkor i konsumentavtal är oskäliga utan att konsumenten behöver yrka det, tolkas så att de gör det möjligt för den nationella domstolen att i förfaranden som det som föreskrivs i artikel 250.1.7 [LEC] eller det förfarande för ’utomrättslig försäljning’ som regleras i artikel 129 [LH], avstå från att tillämpa den nationella rätten när denna inte medger en sådan domstolsprövning ex officio, mot bakgrund av att bestämmelserna i direktivet är tydliga och att [EU-domstolen] upprepade gånger har slagit fast att nationella domstolar är skyldiga att ex officio pröva om det finns oskäliga avtalsvillkor i tvister rörande konsumentavtal? 4) Utgör de ovannämnda bestämmelserna i [direktiv 93/13] och direktivets syfte hinder för en nationell bestämmelse som artikel 129 [LH], i dess lydelse enligt lag 1/2013, enligt vilken det enda effektiva rättsmedlet för att skydda de konsumenträttigheter som fastställs i direktivet, vid utomrättsliga förfaranden för utmätning av intecknad egendom från konsumenter, är en möjlighet för notarius publicus att upplysa om att det finns oskäliga avtalsvillkor, eller en möjlighet för den gäldenär mot vilken den utomrättsliga utmätningen riktar sig att väcka talan i ett självständigt domstolsförfarande innan notarius publicus har tilldelat den utmätta fastigheten? 5) Utgör de ovannämnda bestämmelserna i [direktiv 93/13] och direktivets syfte hinder för nationella bestämmelser som artikel 129 [LH], i dess lydelse enligt lag 1/2013, och artiklarna 234–236 [RH], genom vilka det införs ett utomrättsligt förfarande för utmätning av intecknad egendom vid avtal om hypotekslån mellan näringsidkare och konsumenter, där det inte finns någon möjlighet för en domstol att ex officio pröva om avtalsvillkor är oskäliga?”