SV Europeiska unionens officiella tidning C 231/15

Överklagande ingett den 27 april 2017 av Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Khazar Sea Shipping Lines Co., IRISL Europe GmbH, IRISL Marine Services and Engineering Co., Irano Misr Shipping Co., Safiran Payam Darya Shipping Lines, Shipping Computer Services Co., Soroush Sarzamin Asatir Ship Management, South Way Shipping Agency Co. Ltd, Valfajr 8th Shipping Line Co. av den dom som tribunalen (första avdelningen) meddelade den 17 februari 2017 i mål T-14/14 och T-87/14, Islamic Republic of Iran Shipping Lines m.fl. mot Europeiska unionens råd

(Mål C-225/17 P)

(2017/C 231/20)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Khazar Sea Shipping Lines Co., IRISL Europe GmbH, IRISL Marine Services and Engineering Co., Irano Misr Shipping Co., Safiran Payam Darya Shipping Lines, Shipping Computer Services Co., Soroush Sarzamin Asatir Ship Management, South Way Shipping Agency Co. Ltd, Valfajr 8th Shipping Line Co. (ombud: M. Taher, Solicitor, M. Lester QC, Barrister)

Övrig part i målet: Europeiska unionens råd

Klagandenas yrkanden

Klagandena yrkar att domstolen ska

— upphäva tribunalens dom av den 17 februari 2017 i de förenade målen T-14/14 och T-87/14,

— avgöra målet vid tribunalen och särskilt — ogiltigförklara ”åtgärderna från oktober 2013” (Rådets beslut 2013/497 (1) om ändring av beslut 2010/413 (2) och rådets förordning nr 971/2013 (3) om ändring av förordning nr 267/2012 (4)) samt ”åtgärderna från november 2013” (Rådets beslut 2013/685 (5) om ändring av beslut 2010/413 och rådets genomförandeförordning nr 1203/2013 (6) om genomförande av förordning nr 267/2012) i den mån dessa restriktiva åtgärder mot Iran berör klagandena, — alternativt, förklara att åtgärderna från oktober 2013 inte tillämpliga i den utsträckning de gäller klagandena på grund av att de är rättsstridiga,

— förplikta motparten att ersätta rättegångskostnaderna i förfarandet vid tribunalen och i överklagandet.

Grunder och huvudargument

Till stöd för överklagandet i den del som avser att åtgärderna inte är tillämpliga har klagandena gjort gällande följande grunder:

1. Första grunden: Tribunalen har felaktigt konstaterat att åtgärderna från oktober 2013 hade en giltig rättslig grund.

2. Andra grunden: Tribunalen gjorde en oriktig bedömning när den fann att åtgärderna från oktober 2013 inte strider mot principerna om rättskraft, rättssäkerhet, skydd för berättigade förväntningar och ne bis in idem eller rätten till ett effektivt rättsmedel.

3. Tredje grunden: Tribunalen gjorde en oriktig bedömning när den fann att motparten inte hade gjort sig skyldig till maktmissbruk vid genomförandet av åtgärderna från oktober 2013.

4. Fjärde grunden: Tribunalen gjorde en oriktig bedömning när den fann att motparten inte hade åsidosatt klagandenas rätt till försvar.

5. Femte grunden: Tribunalen gjorde en oriktig bedömning när den fann att åtgärderna från oktober 2013 inte var en oskälig och oproportionerlig påverkan på klagandens grundläggande rättigheter.

Till stöd för överklagandet i den del som avser ogiltigförklaring har klagandena gjort gällande följande grunder:

1. Första grunden: Tribunalen gjorde en oriktig bedömning när den inte ansåg att motparten gjorde ett antal uppenbart oriktiga bedömningar vid konstaterandet att kriterierna för uppförande i förteckningen i åtgärderna från november 2013 var uppfyllda vad gäller var och en av klagandena.

2. Andra grunden: Tribunalen gjorde en oriktig bedömning när den fann att motparten inte hade åsidosatt klagandens rätt till försvar i samband med att de på nytt uppförts i förteckningen i åtgärderna från november 2013.

3. Tredje grunden: Tribunalen gjorde en oriktig bedömning när den fann att det förhållandet att klagandena på nytt uppförts i förteckningen i åtgärderna från november 2013 inte strider mot principerna om rättskraft, rättssäkerhet, skydd för berättigade förväntningar och ne bis in idem eller rätten till ett effektivt rättsmedel.

4. Fjärde grunden: Tribunalen gjorde en oriktig bedömning när den fann att åtgärderna från november 2013 inte var en oskälig och oproportionerlig påverkan på klagandenas grundläggande rättigheter.

(1) Rådets beslut 2013/497/Gusp av den 10 oktober 2013 om ändring av beslut 2010/413/Gusp om restriktiva åtgärder mot Iran (EUT L 272, s. 46).

(2) Rådets beslut 2010/413/Gusp av den 26 juli 2010 om restriktiva åtgärder mot Iran och om upphävande av gemensam ståndpunkt 2007/140/Gusp (EUT L 195, s. 39).

(3) Rådets förordning (EU) nr 971/2013 av den 10 oktober 2013 om ändring av förordning (EU) nr 267/2012 om restriktiva åtgärder mot Iran (EUT L 272, s. 1).

(4) Rådets förordning (EU) nr 267/2012 av den 23 mars 2012 om restriktiva åtgärder mot Iran och upphävande av förordning (EU) nr 961/2010 (EUT L 88, s. 1).

(5) Rådets beslut 2013/685/Gusp av den 26 november 2013 om ändring av beslut 2010/413/Gusp om restriktiva åtgärder mot Iran (EUT L 316, s. 46).

(6) Rådets genomförandeförordning (EU) nr 1203/2013 av den 26 november 2013 om genomförande av förordning (EU) nr 267/2012 om restriktiva åtgärder mot Iran (EUT L 316, s. 1).