31.

Balbiino överklagade detta beskattningsbeslut och jordbruksministeriets beslut av den 19 april 2007 till Tallinna Halduskohus, som är osäker på om ÜLTS, trots de ändringar som införts, är förenlig med gemenskapsrätten. Tallinna Halduskohus har därför med stöd av artikel 234 EG hänskjutit följande tolkningsfrågor till domstolen: ”1) Utgör gemenskapsrätten, särskilt artikel 6.1 i kommissionens förordning (EG) nr 60/2004, jämförd med skäl 3 i kommissionens förordning (EG) nr 832/2005, samt artikel 4.1 och 4.2 i kommissionens förordning (EG) nr 1972/2003, hinder för att fastställa volymen på en aktörs överskottslager genom att från det överskottslagret (såsom övergångslager) automatiskt dra av det genomsnittslager som innehades den 1 maj under de senaste (dock inte mer än fyra) verksamhetsåren före den 1 maj 2004, multiplicerat med koefficienten 1,2? Om denna fråga besvaras jakande, blir bedömningen en annan om det vid fastställandet av volymen på övergångslagret och överskottslagret även är möjligt att beakta en ökning av aktörens produktions-, bearbetnings- och försäljningsvolymer, mognadstiden för de aktuella jordbruksprodukterna, den tid det tar att bygga upp ett lager samt andra omständigheter som aktören inte kan råda över? 2) Är det förenligt med gemenskapsrättens mål, och särskilt målet med kommissionens förordning (EG) nr 1972/2003, att anse att hela det lager som en aktör innehade den 1 maj 2004 motsvarar dennes överskottslager? 3) För det fall en aktör påbörjade sin verksamhet med de aktuella jordbruksprodukterna mindre än ett år före den 1 maj 2004, utgör då gemenskapsrätten, särskilt artikel 4 i kommissionens förordning (EG) nr 1972/2003 och artikel 6 i kommissionens förordning (EG) nr 60/2004, hinder för att nämnda aktör själv måste bevisa att den lagerkvantitet av jordbruksprodukter som han innehade den 1 maj 2004 motsvarar den lagerkvantitet av jordbruksprodukter som han vanligtvis kan producera, sälja eller på annat sätt överlåta eller förvärva mot eller utan vederlag? Om denna fråga besvaras jakande, blir bedömningen en annan om myndigheten, oberoende av aktörens bevisbörda, vid fastställandet av aktörens övergångslager och överskottslager på grundval av aktörens deklaration avseende den aktuella jordbruksprodukten måste beakta en ökning av aktörens produktions-, bearbetnings- och försäljningsvolymer samt lager som har ägt rum efter den 1 maj 2004? 4) Är det förenligt med målet med kommissionens förordning (EG) nr 1972/2003 och med kommissionens förordning (EG) nr 60/2004 att avgiften för överskottslager tas ut när det konstateras att aktören hade ett överskottslager den 1 maj 2004, men denne kan styrka att försäljningen av överskottslagret efter den 1 maj 2004 inte har medfört någon faktisk fördel för honom i form av en prisskillnad? 5) Kan artikel 6.3 i kommissionens förordning (EG) nr 60/2004, enligt vilken det vid bestämning av överskottskvantiteter av socker, isoglukos och fruktos bland annat ska tas hänsyn till lageranläggningarnas kapacitet, tolkas på så sätt att det, om en aktörs lagringskapacitet har ökat under året före EU-anslutningen, är motiverat att minska det överskottslager av jordbruksprodukter som aktören innehade den 1 maj 2004, och detta oberoende av vilken ekonomisk verksamhet aktören bedriver, hur mycket jordbruksprodukter han bearbetar och hur stort lagret av jordbruksprodukter var under verksamhetsåren före den 1 maj 2004 samt under de två efterföljande åren? 6) Utgör artikel 10 i kommissionens förordning (EG) nr 1972/2003 hinder för att avgiften för överskottslager drivs in från aktören genom ett beskattningsbeslut, när beskattningsbeslutet visserligen fattades under förordningens giltighetsperiod, närmare bestämt den 30 april 2007, men när beslutet enligt nationell rätt fick bindande verkan gentemot aktören först efter utgången av förordningens giltighetsperiod, och det enligt nationell rätt inte finns någon frist för att kräva in lageravgiften?”