ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
90

Rådet angav därefter att beslut om kvalificering som FTO automatiskt är föremål för översyn efter fem år av Förenta staternas utrikesminister om det inte i mellantiden har gjorts en ansökan om upphävande. Den berörda enheten kan själv vartannat år begära att beslutet om kvalificering ska upphävas med stöd av bevis för att de omständigheter som låg till grund för beslutet om kvalificering som FTO har ändrats väsentligt. Förenta staternas utrikesminister och United States Congress (Förenta staternas kongress) får också på eget initiativ upphäva ett beslut om kvalificering som FTO. Den berörda enheten kan dessutom överklaga ett beslut om kvalificering som FTO till Circuit Court of Appeals for the District of Columbia (Appellationsdomstolen för District of Columbia, Förenta staterna). Vad gäller besluten om kvalificering som SDGT, angav rådet att de inte är föremål för någon regelbunden översyn, men att de kan överklagas vid federala domstolar (punkterna 8–11 i bilaga C till redogörelserna för skälen). Rådet konstaterade dessutom att besluten att kvalificera sökanden som FTO och som SDGT inte har överklagats vid Förenta staternas domstolar och att inget rättsligt förfarande rörande besluten pågick (punkterna 11 och 12 i bilaga C till redogörelserna för skälen). Mot bakgrund av förfarandena för översyn och redogörelsen för tillgängliga rättsmedel fann rådet att gällande lagstiftning i Förenta staterna säkerställer att rätten till försvar och rätten till ett effektivt domstolsskydd säkerställs (punkt 13 i bilaga C till motiveringarna).
9

Generikabolaget Niche Generics Ltd (nedan kallat Niche) har övertagit alla skyldigheter och allt ansvar som ankom på Bioglan Generics Ltd enligt ett utvecklings- och licensavtal som detta bolag ingick den 26 mars 2001 med Medicorp Technologies India Ltd (nedan kallat Medicorp). Matrix Laboratories Ltd (nedan kallat Matrix) har därefter trätt i Medicorps ställe med avseende på saluföring av en generisk form av Perindopril (nedan kallat Niche-Matrixavtalet). I Niche-Matrixavtalet angavs att de två bolagen skulle saluföra generiskt perindropril i unionen. Matrix hade huvudansvaret för framställning och leverans av den farmakologiskt aktiva substansen i perindopril medan Niche hade huvudansvaret för att ansöka om godkännanden för försäljning (nedan kallade försäljningsgodkännanden) och för affärsstrategin.
7

Den 30 juni 2011 inledde kommissionen ett förfarande och antog ett meddelande om invändningar som riktade sig till följande rättssubjekt: Pirelli & C. SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Energia, Prysmian, The Goldman Sachs Group, Inc., Sumitomo Electric Industries, Hitachi Cable, J‑Power Systems, Furukawa Electric Co. Ltd, Fujikura Ltd, Viscas Corp., SWCC Showa Holdings Co. Ltd, Mitsubishi Cable Industries Ltd, Exsym Corp., ABB, ABB Ltd, Brugg Kabel AG, Kabelwerke Brugg AG Holding, nkt cables GmbH, NKT Holding A/S, Silec Cable SAS, Grupo General Cable Sistemas, SA, Safran SA, General Cable Corp., LS Cable & System Ltd, Taihan Electric Wire Co. Ltd och sökandena.
61

Vad gäller klagandens påstående att hans tolkning bekräftas av parternas beteende under åren efter ingåendet av nämnda avtal, med beaktande av att intervenientens rättsliga föregångare avstod från att öppna någon restaurang med namnet Cipriani under mer än 30 år efter det att avtalet undertecknades, gör tribunalen följande bedömning. High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Överdomstolen (England och Wales), avdelningen för näringsrättsliga mål) har framhållit att Giuseppe Cipriani och klaganden under mer än 30 år agerat på ett sätt som är förenligt med nämnda tolkning av klausul 3.1 i 1967 års avtal i den utsträckning som de inte hade öppnat, varken i Italien eller i övriga Europa, något hotell eller någon restaurang med namnet Cipriani eller med ett namn i vilket namnet Cipriani ingick, förrän restaurangen Cipriani öppnades år 2000 i Porto Cervo (Italien). Dessa omständigheter har inte bestritts av klaganden. Under dessa omständigheter är det inte möjligt att betrakta parternas beteende efter ingåendet av nämnda avtal som en avgörande faktor vid tolkningen av ordalydelsen i klausul 3 i avtalet.
318

Det förhåller sig visserligen så att sökandebolaget inte uttryckligen har åberopat principen ne bis in idem, utan principen nemo debet bis puniri pro uno delicto. Sökandebolaget har emellertid bekräftat, som svar på en skriftlig fråga om detta från tribunalen, att den princip som sökandebolaget åberopade överensstämde med den andra delen av principen ne bis in idem, det vill säga förbudet mot dubbel bestraffning och att det inte åberopade en annan princip än principen ne bis in idem. Kommissionen har likaledes bekräftat som svar på tribunalens skriftliga frågor att principen nemo debet bis puniri pro uno delicto överensstämmer med den andra delen av principen ne bis in idem.
55

När det gäller det andra stycket i meddelandet, vars innebörd och räckvidd inte framgår klart av den franska versionen (se ovan punkt 53), är den spanska versionen särskilt relevant i förevarande mål, till följd av aktörerna och länderna i fråga. Den versionen har följande ordalydelse: ”Diversas investigaciones han permitido constatar que cantidades importantes de atún en conserva y de lomos de atún congelados de la subpartida 1604 14 del SA se declaran como originarias de Colombia o El Salvador, sin cumplir las condiciones para ello.” Härav följer att importer som deklarerats ha sitt ursprung i Colombia eller El Salvador inte uppfyller villkoren för att deklareras ha sitt ursprung i ett av dessa två länder. Av den engelska språkversionen framgår detsamma. Den språkversionen lyder enligt följande: “From various investigations, it results that significant quantities of canned tuna and frozen tuna loins of HS subheading 1604 14 are declared as having origin of Colombia or El Salvador, for which they are not eligible.”
32

Vad angår frågan om sökanden är personligen berörd, ska det framhållas att Morningstar, Inc. ansökte om möten med kommissionen i sina skrivelser av den 5 mars och den 16 juni 2010. Till följd av dessa ansökningar anordnades ett första möte den 27 juli 2010. Såväl på kommissionens som på sökandens begäran, ägde andra möten och telefonsamtal rum under åren 2010–2012. Likaledes efter en begäran av kommissionen, daterad den 18 april 2012 tillhandahöll sökanden en icke-konfidentiell version av protokollen från de ifrågavarande telefonsamtalen och mötena. Sökanden har även reagerat och lämnat sina synpunkter på de av TR föreslagna åtagandena via telefonsamtal, möten, e-postmeddelanden och svar på skrivelser med en formell begäran om upplysningar från kommissionen.
110

Kommissionen har vidare gjort gällande att de handlingar som sökanden bifogat sin replik till stöd för sin första invändning ska avvisas. Det rör sig om italiensk lag, det vill säga lag nr 1822/1939 (bilaga C1), lag nr 32/2005 (bilaga C3) och lag nr 877/86 (bilaga C4), som sökanden givit in för att visa att den italienska lagstiftningen var oförenlig med förordning nr 1191/69. Kommissionen har anfört dels att dessa handlingar inte givits in som svar på några argument som anförts i svarsskrivelsen, dels att sökanden skulle ha gett in dessa handlingar i ansökan. Kommissionen anser därför att tribunalen ska avvisa dessa handlingar, då det inte finns något skäl till varför de nya bevisen gavs in för sent.
37

I bilagan till det angripna beslutet anges att referensvärdet (RV) beräknas enligt följande formel: RV = genomsnitt [2009–2012] (POM - EX). (POM - EX) fastställs varje år, och därefter beräknas genomsnitt för fyraårsperioden. POM är bulkgaser som släpps ut på marknaden (Placed On the Market) (vilka beräknas enligt följande formel: POM = Ρ + I - E + Δs, där P = produktion, I = import, E = direkt export och Δs = skillnaden i lager vid årets slut, det vill säga lager den 1 januari 20xx minus lager den 31 december 20xx). EX är bulkgaser som omfattas av undantag enligt artikel 15.2 a–e i förordning nr 517/2014, på grundval av tillgängliga uppgifter.
165

För det tredje är det inte möjligt att anse att berättigade förväntningar uppkom till följd av kommissionens meddelande om tillämpningen av reglerna om statligt stöd på åtgärder som omfattar direkt beskattning av företag (se punkt 149 ovan), enligt vilket regler för nedskrivning och avskrivning inte utgör statligt stöd under förutsättning att de tillämpas utan åtskillnad för samtliga företag och all produktion, med tanke på att tax lease-systemet, som framgår av skäl 242 i det angripna beslutet, inte tillämpades på samtliga företag och all produktion.
1

Den 18 juni 2013 ingav sökandena Balázs-Árpád Izsák och Attila Dabis, tillsammans med fem andra personer, ett förslag till medborgarinitiativ till kommissionen i enlighet med artikel 11.4 FEU och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 211/2011 av den 16 februari 2011 om medborgarinitiativet (EUT L 65, s. 1, och rättelse i EUT L 94, 2012, s. 49), med titeln ”Sammanhållningspolitik för jämlikhet mellan regionerna och bevarande av de regionala kulturerna” (Cohesion policy for the equality of the regions and sustainability of the regional cultures) (nedan kallat det omtvistade förslaget).
33

I det aktuella fallet skiljer sig de motstående varumärkena åt visuellt, men de har en viss likhet på det fonetiska och begreppsmässiga planet, som följer av deras respektive första del, det vill säga beståndsdelarna ”mac” och ”mc”. Dessa fonetiska och begreppsmässiga likheter mellan de motstående varumärkena kan inte helt nonchaleras, av det av klaganden påstådda skälet att det sätt på vilket de varor som det berörda varumärket avser saluförs framför allt bygger på ett visuellt urval. Visserligen följer det av rättspraxis att om de varor som varumärkena avser normalt säljs i affärer med självbetjäning där konsumenten själv väljer ut sin vara och således huvudsakligen måste utgå från utseendet på det varumärke som finns på varan, är en visuell likhet mellan kännetecknen i regel av större betydelse för den övergripande bedömningen av likheten mellan detta varumärke och ett annat motstående varumärke (se, för ett liknande resonemang, vad angår bedömningen av risken för förväxling, dom av den 23 maj 2007, Henkel/harmoniseringsbyrån – SERCA (COR), T‑342/05, ej publicerad, EU:T:2007:152, punkt 53 och där angiven rättspraxis, och dom av den 13 december 2007, Cabrera Sánchez/harmoniseringsbyrån – Industrias Cárnicas Valle (el charcutero artesano), T‑242/06, ej publicerad, EU:T:2007:391, punkt 80 och där angiven rättspraxis). Även om i ett sådant fall den fonetiska likheten har mindre betydelse (dom av den 13 december 2007, el charcutero artesano, T‑242/06, ej publicerad, EU:T:2007:391, punkt 81), eftersom varumärket vanligtvis inte uttalas av de berörda varornas konsument, blir den inte för den skull försumbar utan behåller till och med hela sin betydelse, eftersom det inte är uteslutet att, i vissa fall ett samtal äger rum angående de berörda varorna och det berörda varumärket före köpet (se, för ett liknande resonemang, dom av den 23 maj 2007, COR, T‑342/05, ej publicerad, EU:T:2007:152, punkt 53, och dom av den 23 september 2011, NEC Display Solutions Europe/harmoniseringsbyrån – C More Entertainment (see more), T‑501/08, ej publicerad, EU:T:2011:527, punkt 53) eller att varorna blir föremål för muntlig reklam på radio eller av andra konsumenter (dom av den 23 september 2011, see more, T‑501/08, ej publicerad, EU:T:2011:527, punkt 53). Även om betydelsen av den begreppsmässiga likheten i det fallet reduceras av det faktum att konsumenten i en affär med självbetjäning inte lägger ned särskilt mycket tid mellan sina successiva inköp och ofta avstår från att läsa den information som finns på olika varor och snarare låter sig styras av det visuella helhetsintryck som deras etiketter och förpackning ger (dom av den 2 december 2008, Ebro Puleva/harmoniseringsbyrån – Berenguel (BRILLO’S), T‑275/07, ej publicerad, EU:T:2008:545, punkt 24), är den begreppsmässiga likhetens betydelse dock inte försumbar, särskilt i det fall då de motstående varumärkena är ordmärken.
149

Flexibiliteten i den valda formuleringen talar mot att uppräkningen skulle vara uttömmande. Denna flexibilitet bekräftas för övrigt av andra språkversioner av den aktuella bestämmelsen. Den engelska versionen (”One or more of the following aspects shall be taken into account when refunds for a certain product are being fixed”) och den tyska versionen (”Die Ausfuhrerstattungen werden je nach Erzeugnis unter Berücksichtigung eines oder mehrerer der folgenden Faktoren festgesetzt”) bekräftar att kommissionen enbart är skyldig att ”beakta” en eller flera av de uppräknade omständigheterna, vilket inte betyder att den är skyldig att grunda sig uteslutande på dessa omständigheter.
32

Såsom harmoniseringskontoret med rätta har konstaterat faller detta fall varken under regel 79 led b i förordning nr 2868/95, som handlar om överföring med fax, eller under regel 79 led d i samma förordning, som handlar om överföring med elektroniska medel, eftersom de aktuella cd-romskivorna har lämnats in som en bilaga till ett undertecknat dokument som skickats med post. Detta fall behandlas nämligen i regel 79 led a i förordning nr 2868/95, som dock inte innehåller någon begränsning av vilka typer av datamedier som får användas för lagring av de bevis som ges in som bilaga till sådana inlagor.
25

Det är således endast de yrkanden som återfinns i ansökan som kan beaktas, och prövningen av om talan är välgrundad ska endast göras utifrån yrkandena i ansökan. Enligt artikel 48.2 i rättegångsreglerna av den 2 maj 1991 är det endast tillåtet att åberopa en ny grund under pågående rättegång om den föranleds av rättsliga och faktiska omständigheter som framkommit först under förfarandet. Det följer av rättspraxis att detta villkor i synnerhet avser alla ändringar av yrkandena, och att det endast är yrkanden i ansökan som kan beaktas när det inte finns några rättsliga och faktiska omständigheter som framkommit under det skriftliga förfarandet (se dom av den 26 oktober 2010, Tyskland/kommissionen, T‑236/07, REU, EU:T:2010:451, punkterna 27 och 28 och där angiven rättspraxis).
9

Detta urval sker enbart med stöd av de uppgifter sökanden lämnat under fliken talent screener/évaluateur de talent/Talentfilter. Uppgifterna kontrolleras i förekommande fall senare med stöd av de styrkande handlingar som sökandena har tillhandahållit när det gäller de sökande som fått det poängantal som krävs för godkänt och sammanlagt ett av de bästa resultaten under den senare delen av utvärderingsproven. Urvalet sker i två omgångar. Ett första urval efter meriter sker enbart på grundval av de svar som har lämnats under fliken talent screener/évaluateur de talent/Talentfilter i ansökan och viktningen av var och en av frågorna. Utifrån den betydelse som tillmäts vart och ett av de bedömningskriterier som anges i punkt 4 i bilagorna fastställer uttagningskommittén en viktning (1–3) av varje fråga innan den granskar ansökningarna. De sökande vars webbanmälan fått flest poäng går sedan vidare till nästa urvalsomgång. Antalet behandlade ansökningar i denna andra omgång är, per område, ungefär nio gånger större än det antal godkända sökande som anges i detta meddelande om uttagningsprov. Uttagningskommittén granskar de sökandes svar och poängsätter varje svar (0–4). Svarspoängen multipliceras med viktningen för varje fråga och summeras därefter till en sammanlagd slutpoäng. Sedan rangordnar uttagningskommittén de sökande med hjälp av dessa sammanlagda poäng.
80

Med denna utgångspunkt har han under förhandlingen framhållit att frågan huruvida överföringen av personuppgifterna är nödvändig borde ha bedömts enligt artikel 9 i direktiv 95/46, i vilken det föreskrevs särskilda regler för när behandlingen av personuppgifter sker uteslutande för journalistiska ändamål, med motiveringen att artikel 4.1 b i förordning nr 1049/2001 hänvisar till unionslagstiftningen om skydd av personuppgifter utan ytterligare precisering. Det framgår emellertid av artikel 76 d, jämförd med artikel 84.1 i tribunalens rättegångsregler, att ansökan genom vilken talan väcks ska innehålla uppgifter om saken samt en kortfattad framställning av grunderna samt att nya grunder eller argument inte får åberopas under rättegången, såvida de inte föranleds av rättsliga eller faktiska omständigheter som framkommit först under rättegången (dom av den 21 oktober 2010, Umbach/kommissionen, T‑474/08, EU:T:2010:443, punkt 60) eller utgör en utvidgning av en grund som anförts tidigare i ansökan och som har ett nära samband med denna (se dom av den 29 november 2012, Thesing och Bloomberg Finance/ECB, T‑590/10, EU:T:2012:635, punkt 24 och där angiven rättspraxis). Så är inte fallet här och detta argument, vilket har framställts för sent, ska avvisas.
45

Vad för det första gäller frågan huruvida de argument som anförts i dupliken kan upptas till prövning erinrar tribunalen om att det framgår av bestämmelserna i artikel 44.1 c jämförd med artikel 48.2 i rättegångsreglerna att en ansökan genom vilken talan väcks ska innehålla uppgifter om saken samt en kortfattad framställning av grunderna. Vidare får nya grunder inte åberopas under rättegången, såvida de inte föranleds av rättsliga eller faktiska omständigheter som framkommit först under förfarandet. En grund som utgör en utvidgning av en grund som tidigare – direkt eller underförstått – har åberopats i ansökan och som har ett nära samband med denna kan emellertid prövas i sak (se dom av den 14 mars 2007, Aluminium Silicon Mill Products/rådet, T–107/04, REG, EU:T:2007:85, punkt 60 och där angiven rättspraxis).
1.

Offentlig upphandling i Europeiska unionen — Anbudsförfarande — Giltighetstiden för anbud — Syfte — Möjlighet för den upphandlande myndigheten att begära att anbudsgivarna förlänger giltighetstiden — Den upphandlande myndighetens skyldighet att avsluta utvärderingen av anbuden innan deras giltighetstid löper ut — Föreligger inte — Följden av att utvärderingen görs för sent (Kommissionens förordningar nr 2342/2002, artikel 130, 2 c och nr 1268/2012, artikel 138.2 c) (se punkterna 23–27)
172

Bedömningen av tillverkningskostnaderna i punkt 4.1 i den ekonomiska rapporten vilar på en ”genomsnittlig skillnad” under perioden 1980–2003 när det gäller kostnaden för arbetskraft. Detta är ett allt för allmänt förhållningssätt som bygger på att beräkningen omfattar uppgifter för år som inte är relevanta och som på ett signifikativt sätt döljer den omständigheten att skillnaden var avsevärt mindre under vissa perioder, i synnerhet under perioden 1996–2003, enligt vad som framgår av figur 4 på sidan 15 i den ekonomiska rapporten. Beträffande stålkostnaden motsäger uppgifterna i tabell 4 på sidan 16 i den ekonomiska rapporten, enligt vilka priset i Japan var 3 procent lägre under perioden 1997–2004, författarnas konstaterande på samma sida, att ”Japan varken gynnas eller missgynnas när det gäller stål”. Uppgiften i tabell 5 i den ekonomiska rapporten att skillnaden i tillverkningskostnader var 22 procent är således inte tillförlitlig, framför allt inte med avseende på den andra halvan av överträdelseperioden.
16

I artikel 67 i förordning nr 1580/2007 regleras ändringar av verksamhetsprogram för innevarande år. ”1. Medlemsstaterna får, på villkor som de själva ska fastställa, tillåta ändringar av verksamhetsprogram under innevarande år. 2. Den behöriga nationella myndigheten får tillåta att producentorganisationerna under innevarande år a) enbart genomför verksamhetsprogrammet till viss del, b) ändrar innehållet i verksamhetsprogrammet, och i tillämpliga fall även förlänger programmets varaktighet, dock till totalt högst fem år, eller c) ökar beloppet för driftsfonden med högst 25 % eller minskar det med en procentsats som medlemsstaterna själva ska fastställa av det belopp som ursprungligen godkändes, under förutsättning att de allmänna mål som fastställts för verksamhetsprogrammet upprätthålls. Medlemsstaterna får höja denna procentsats vid sammanslagningar av producentorganisationer enligt artikel 31.1 samt vid tillämpning av artikel 94a. 3. Medlemsstaterna ska fastställa villkoren för att verksamhetsprogrammen ska få ändras under innevarande år utan förhandsgodkännande från den behöriga nationella myndigheten. Sådana ändringar kan bara komma i fråga för stöd om producentorganisationerna utan dröjsmål meddelar de behöriga myndigheterna därom.”
101

Påståendet att kommissionen inte kunde neka att riskbegränsningen skulle beaktas och samtidigt kräva att de förväntade omstrukturerings- och kompensationsåtgärderna skulle beaktas, saknar även det relevans. Det ska understrykas att marknaderna och bankerna hursomhelst hade ställt krav på omstruktureringsåtgärderna, såsom avyttring av portföljer och upphörande av verksamhetsområden, för att öka lönsamheten när väl företagets överlevnad hade säkrats. Såsom kommissionen mycket riktigt erinrat om i dupliken, var syftet med värderingsrapporten att fastställa HSH Nordbanks värde utan stöd för att på grundval av det värdet fastställa emissionspriset för de aktier som just var avsedda att finansiera stödåtgärderna. För att fastställa HSH Nordbanks värde var det således rimligt att företaget tog hänsyn till de krav som var kopplade till de förfaranden som en försiktig och medveten ekonomisk aktör var skyldig att förutse. Detta gäller inte för de stödåtgärder som var föremål för det angripna beslutet och som inte utgjorde en del av företagets marknadsvärde, men som utgjorde ett undantagsvist hjälpmedel för att undvika konkurs och för att i slutändan hjälpa företaget att återhämta sig. Det framgår således av rättspraxis att i enlighet med kommissionens meddelande med rubriken ”Tillämpning av reglerna om statligt stöd på åtgärder till förmån för finansinstitut med anledning av den globala finanskrisen” (EUT C 270, 2008, s. 8), måste beviljandet av en statlig garanti anses vara en nödåtgärd och följaktligen med nödvändighet temporär och en sådan garanti ska även åtföljas av åtgärder som leder till att mottagaren omstruktureras eller försätts i likvidation (dom av den 5 mars 2015, Banco Privado Português och Massa Insolvente do Banco Privado Português, C‑667/13, REU, EU:C:2015:151, punkt 70). Dessutom fanns det inget stöd för att kommissionen skulle ha ansett att åtgärderna var lagenliga, det vill säga att kommissionen antingen inte skulle anse att de utgjorde statligt stöd eller att de utgjorde ett statligt stöd som var förenligt med den inre marknaden. För övrigt villkorades stödets förenlighet med den inre marknaden, vilket sökandebolagen för övrigt har bestritt. Det ska således på nytt anges att även om det var logiskt och lämpligt att HSH Nordbank tog hänsyn till hur företagets finansiella situation skulle se ut i förhållande till sina handelspartner och banker när riskbegränsningen väl hade beviljats, kunde den inte beaktas för att fastställa värdet på de nyemitterade aktierna i samband med rekapitaliseringen utan att per automatik överskatta värdet.
76

Under alla omständigheter erinrar tribunalen om att en institution som beslutar att avslå en ansökan om tillgång till en handling i princip är skyldig att förklara hur tillgången till handlingen rent konkret och faktiskt skulle kunna medföra skada för det intresse som skyddas av det undantag i artikel 4 i förordning nr 1049/2001 som institutionen har hänvisat till (dom av den 6 december 2012, Evropaïki Dynamiki/kommissionen, T‑167/10, EU:T:2012:651, punkt 64). I det aktuella fallet har kommissionen inte styrkt hur utlämnandet av det detaljerade utlåtandet under frysningsperioden rent konkret och faktiskt kunde ha varit till skada för Republiken Frankrikes samarbetsvilja. Det saknas grund för Republiken Frankrikes påstående under förhandlingen att man inte får underskatta den instabilitet som skulle bli följden om kommissionens eventuella kritik av det anmälda förslaget till teknisk föreskrift kom till allmänhetens kännedom innan medlemsstaten haft möjlighet att besvara kritiken. Republiken Frankrike har till exempel inte angett vad som på ett otillbörligt sätt skulle bli instabilt till följd av att ett utlåtande från kommissionen angående huruvida ett förslag till teknisk föreskrift är förenligt med vissa aspekter av unionsrätten blev offentligt.