Beslut meddelat av ordföranden på förstainstansrätten den 9 juli 2003. - Asian Institute of Technology (AIT) mot Europeiska kommissionen. - Interimistiskt förfarande - Krav på skyndsamhet - Föreligger inte. - Mål T-288/02 R.



Rättsfallssamling 2003 s. II-02885



Parter

Domskäl

Domslut



Parter

I mål T-288/02 R,

Asian Institute of Technology (AIT), Pathumthani (Thailand), företrätt av advokaten H. Teissier du Cros, med delgivningsadress i Luxemburg,

sökande,

mot

Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av P.J. Kuijper och B. Schöfer, båda i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,

svarande,

angående en ansökan om uppskov med verkställighet av kommissionens beslut av den 22 februari 2002 om att inom ramen för investeringsprogrammet för Asien (Asia-Invest) ingå ett forskningsavtal med Center for Energy-Environment Research and Development,

följande

Beslut

Domskäl

Bakgrund och förfarande

1 Asian Institute of Technology (nedan kallat AIT eller sökanden) har, genom ansökan som inkom till förstainstansrättens kansli den 23 september 2002, med stöd av artikel 230 fjärde stycket EG väckt talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 22 februari 2002 om att inom ramen för investeringsprogrammet för Asien ingå ett forskningsavtal med Center for Energy-Environment Research and Development (nedan kallat det omtvistade beslutet).

2 Sökanden har även, genom särskild handling som inkom till förstainstansrättens kansli den 23 maj 2003, begärt uppskov med verkställigheten av det omtvistade beslutet.

3 Kommissionen inkom med skriftligt yttrande angående begäran om interimistiska åtgärder den 12 juni 2003.

4 Sökanden har, genom skrivelse som inkom den 17 juni 2003, begärt att skriftligen få bemöta kommissionens yttrande.

5 Genom beslut av den 20 juni 2003, som delgavs parterna den 24 juni samma år, avslog förstainstansrättens ordförande denna begäran.

6 Innan förevarande ansökan prövas skall bakgrunden till tvisten klarläggas, såsom den framgår av de handlingar som parterna inkommit med i det interimistiska förfarandet.

7 AIT, som är etablerat i Thailand, är ett icke vinstdrivande utbildnings- och forskningorgan inom teknologi. AIT grundades genom kungligt dekret i november 1967.

8 Center for Energy-Environment Research and Development (nedan kallat CEERD) var fram till år 2001 en avdelning inom AIT och inte en juridisk person. Thierry Lefèvre var chef för CEERD fram till den 31 december 2001.

9 Den 17 juli 2002 skrev AIT:s juridiska ombud ett brev till kommissionen och påpekade följande:

"Jag agerar på uppdrag av Asian Institute of Technology som har sitt säte i Bangkok, Thailand, och Jean-Louis Armand som chef.

Jean-Louis Armand har, utan närmare precisering, upplyst mig om att Europeiska gemenskapernas kommission har tilldelat Center för Energy-Environment Research & Development ett projekt (project) inom ramen för investeringsprogrammet för Asien kallat Facilitating the Dissemination of European Clean Technologies in Thailand [underlätta spridning av ren europeisk teknologi i Thailand].

Ifrågavarande projekt, som med nödvändighet inbegriper gemenskapsfinansiering, har, om jag har förstått saken rätt, utformats genom ett avtal mellan kommissionen och CEERD, företrätt av dess påstådde chef Thierry Lefèvre.

Jag har fått i uppdrag att väcka talan vid Europeiska gemenskapernas domstol om ogiltigförklaring av beslutet att ingå detta avtal. CEERD är nämligen enbart en avdelning inom AIT, inte någon juridisk person (not a legal entity), som saknar behörighet att ingå avtal under detta olovligen nämnda namn, i synnerhet under bemedling av Thierry Lefèvre som för länge sedan lämnat sitt uppdrag som chef för detta organ.

Men jag är tvungen att väcka talan inom en viss tidsfrist och vill därför veta om beslutet att ingå ifrågavarande avtal med CEERD har publicerats i Europeiska gemenskapernas officiella tidning och när.

..."

10 Genom brev av den 21 juli 2002 adresserat till AIT:s juridiska ombud besvarade E.W. Muller, chef för kommissionens generaldirektorat Byrån för samarbete, EuropeAid, brevet av den 17 juli 2002 enligt följande:

"Till följd av er begäran lämnas härmed de uppgifter som efterfrågas:

- Det berörda avtalet undertecknades dels av mig och Eich vid EuropeAid den 22 februari 2002, dels av professor Thierry Lefèvre, chef för Center for Energy-Environment Research and Development, den 27 februari 2002.

- Den totala kostnaden för projektet uppgår till 68 704,70 [euro], varav 34 352,35 [euro] utgör det stöd som kommissionen har utbetalat för projektet.

- 80 procent av gemenskapsstödet, eller 27 481,88 [euro], betalades ut i förskott. Återstoden, eller 6 870,47 [euro], betalas ut när projektet har avslutats.

- Projektet pågår i femton månader och avslutas den 28 maj 2003.

- I bilagan till detta brev anges var beloppet finns.

- Avtalet upprättades sedan en ansökningsomgång för investeringsprogrammet för Asien införts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning den 10 april 2001, med samma rubrik som ämne.

- Avtal tilldelas efter beslut i en värderingskommitté, som därefter skall godkännas av antingen den avtalsslutande myndigheten eller av Europeiska kommissionen.

..."

Rättsfrågan

11 Med stöd av artiklarna 242 EG och 243 EG jämte artikel 225.1 EG kan förstainstansrätten, om den anser att omständigheterna så kräver, förordna om uppskov med verkställigheten av den påtalade rättsakten eller föreskriva nödvändiga interimistiska åtgärder.

12 I artikel 104.2 i förstainstansrättens rättegångsregler föreskrivs att en ansökan om interimistiska åtgärder skall ange de omständigheter som ställer krav på skyndsamhet och de faktiska och rättsliga grunder på vilka den begärda åtgärden omedelbart framstår som befogad (fumus boni juris).

13 I förevarande mål är det lämpligt att först pröva huruvida kravet på skyndsamhet är uppfyllt, utan att det är nödvändigt att ta ställning till huruvida talan kan tas upp till sakprövning.

14 Enligt fast rättspraxis skall frågan huruvida en ansökan om interimistiska åtgärder ställer krav på skyndsamhet i den mening som avses i artikel 104.2 i rättegångsreglerna bedömas med beaktande av om det är nödvändigt att fatta ett interimistiskt beslut för att undvika att den som ansöker om den interimistiska åtgärden orsakas allvarlig och irreparabel skada.

15 Av det anförda följer att det inte är tillräckligt att, såsom AIT har gjort, hävda att den rättsakt för vilken uppskov med verkställighet har sökts snart skall verkställas. Sökanden måste dessutom åberopa omständigheter som ställer krav på skyndsamhet och direkt bevisa att den som ansöker om den interimistiska åtgärden kommer att orsakas allvarlig och irreparabel skada om uppskov inte beviljas (beslut av domstolens ordförande av den 22 januari 1988 i mål 378/87 R, Top Hit Holzvertrieb mot kommissionen, REG 1988, s. 161, punkt 18, beslut av förstainstansrättens ordförande av den 16 februari 1995 i mål T-5/95 R, Amicale des résidents du square d'Auvergne mot kommissionen, REG 1995, s. II-255, punkterna 15-17, och av den 3 juli 2000 i mål T-163/00 R, Carotti mot revisionsrätten, REGP 2000, s. IA-133 och II-607, punkt 8).

16 Det skall konstateras att sökanden inte har uppfyllt dessa krav i förevarande mål, eftersom det i dennes ansökan vare sig anges vilken skada som uppstår om det omtvistade beslutet verkställs eller styrker att ett avslagsbeslut får allvarliga och irreparabla konsekvenser för sökanden. Sökanden har nämligen nöjt sig med att i sin ansökan om uppskov med verkställigheten ange att "förfallodagen som inträder den 28 maj är skäl nog för att anse att det föreligger krav på skyndsamhet". Enbart det förhållandet att avtalets förfallodag är nära förestående är emellertid inte tillräckligt för att anse att sökanden orsakas skada, eller a fortiori att skadan blir allvarlig och irreparabel om verkställigheten inte skjuts upp.

17 Det skall dessutom konstateras att sökanden inkom med sin ansökan om interimistiska åtgärder åtta månader efter det att talan rörande huvudsaken väckts och mindre än en vecka före avtalets förfallodag. Visserligen ankommer det på sökanden att avgöra huruvida det är lämpligt att inkomma med en ansökan om uppskov med verkställighet och besluta om tidpunkten för en sådan begäran. Trots det anser förstainstansrättens ordförande, som skall besluta i det interimistiska förfarandet, det vara nödvändigt att påpeka att omständigheterna i förevarande mål inte har ändrats sedan talan väcktes. Den omständigheten att ansökan om interimistiska åtgärder ingavs flera månader efter talans väckande tyder således på att det inte föreligger krav på att skyndsamt förordna om de interimistiska åtgärder som sökts. Kommissionen har således, i sitt skriftliga yttrande, till stöd för påståendet att kravet på skyndsamhet inte är uppfyllt i förevarande fall med rätta gjort gällande att sökanden fick kännedom om utbetalningen av avtalssumman till CEERD långt tidigare än i maj 2003.

18 Av ovanstående skäl skall förevarande begäran avslås, utan att det är nödvändigt att inleda ett muntligt förfarande.

Domslut

På dessa grunder fattar

FÖRSTAINSTANSRÄTTENS ORDFÖRANDE

följande beslut:

1) Ansökan om interimistiska åtgärder avslås.

2) Beslut om rättegångskostnader kommer att meddelas senare.