Förslag till avgörande av generaladvokat Ruiz-Jarabo Colomer föredraget den 18 mars 1999. - Jutta Johannes mot Hartmut Johannes. - Begäran om förhandsavgörande: Amtsgericht Köln - Tyskland. - Tjänstemän - Pensionsrättigheter - Kompensationsfördelning av pensionsrättigheter i samband med äktenskapsskillnad. - Mål C-430/97.



Rättsfallssamling 1999 s. I-03475



Generaladvokatens förslag till avgörande

1 Amtsgericht Köln (Tyskland) har ställt två tolkningsfrågor i enlighet med artikel 177 i EG-fördraget. Amtsgericht Köln önskar domstolens tolkning av artikel 6 i fördraget och artikel 27 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna,(1) i deras lydelse enligt förordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 2799/85(2) (nedan kallade tjänsteföreskrifterna).

I - Bakgrund till tvisten

2 Dessa frågor har uppkommit i en tvist vid den nationella domstolen mellan Jutta Johannes (kärande) och hennes frånskilda före detta make Hartmut Johannes (svarande). Käranden har yrkat kompensationsfördelning av svarandens pensionsrättigheter i förhållande till äktenskapets längd, i överensstämmelse med vissa regler i tysk rätt, nämligen 1587 f § och följande §§ i Bürgerliches Gesetzbuch (nedan kallad BGB) och 2 § i lagen zur Regelung von Härten im Versorgungsausgleich.

3 Makarna Jutta och Hartmut Johannes, båda med tysk nationalitet, ingick äktenskap i Förenta staterna den 18 april 1963. Den 16 oktober samma år började svaranden arbeta som extraanställd vid Europeiska ekonomiska gemenskapernas kommission och den 1 januari 1964 blev han tjänsteman.

4 Äktenskapet upplöstes den 28 april 1986, med stöd av belgisk rätt, som var tillämplig med hänsyn till makarnas senaste gemensamma hemvist, genom dom på äktenskapsskillnad meddelad av Tribunal de première instance de Bruxelles. Domen vann laga kraft den 28 oktober 1988 och erkändes av Justizministerium des Landes Nordrhein-Westfalen den 21 april 1995. Under skilsmässoprocessen och därefter hade svaranden hand om barnen och deras försörjning.

5 Den nationella domstolen har i sitt beslut om hänskjutande angett att ett yrkande om underhåll som Jutta Johannes har framställt mot sin före detta make ännu inte slutgiltigt har avgjorts genom dom.

6 Från den 1 juni 1996, efter att ha fyllt 65 år, erhåller svaranden en ålderspension från Europeiska gemenskaperna.(3)

7 Parterna är eniga om att de pensionsrättigheter som svaranden har tjänat in i Tyskland vid Bundesversicherungsanstalt für Angestellte omfattas av tyska föreskrifter, enligt vilka rättigheterna skall kompensationsfördelas i samband med äktenskapsskillnad. Dessa rättigheter uppkom genom inbetalning av obligatoriska avgifter före utnämningen till gemenskapstjänsteman och genom frivilliga inbetalningar som gjordes därefter. Dessa rättigheter är inte föremål för prövning i samband med föreliggande förhandsavgörande.

8 Käranden har yrkat att också den ålderspension som svaranden erhåller från Europeiska gemenskaperna skall beaktas. Emellertid bekräftade kommissionen, i en skrivelse till Hartmut Johannes den 18 maj 1995, att i enlighet med gällande regler har den frånskilda makan ingen direkt rätt till den ålderspension som en tjänsteman erhåller.

II - Tolkningsfrågorna

9 För att lösa de gemenskapsrättsliga problem som uppstått har Amtsgericht Köln - Familiengericht - sett det som nödvändigt att förklara målet vilande och att till domstolen ställa två tolkningsfrågor med följande innehåll:

"1. Utgör tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna, särskilt bilaga VIII (Pensionssystemet) och i synnerhet artikel 27 i bilagan, en uttömmande och slutgiltig reglering av de pensionsanspråk som tillkommer en tjänstemans frånskilda make, vilket skulle innebära att mer långtgående anspråk enligt nationell lagstiftning (här: kompensationsfördelning av pensionsrättigheter enligt tysk rätt) är uteslutna?

2. Är det förenligt med tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna och med artikel 6 i EG-fördraget, att lagstiftningen i en medlemsstat (här: Tyskland) om följderna av en äktenskapsskillnad medför att en tjänsteman belastas med mer betungande fordringsrättsliga krav på kompensationsfördelning av pensionsrättigheter endast på grund av att denne är tysk medborgare?"

III - Gemenskapsrätten

10 Artikel 6 i EG-fördraget, vars tolkning den nationella domstolen begärt, föreskriver följande:

"Inom detta fördrags tillämpningsområde och utan att det påverkar tillämpningen av någon särskild bestämmelse i fördraget, skall all diskriminering på grund av nationalitet vara förbjuden.

..."

11 Kapitel 3 i avdelning V i tjänsteföreskrifterna behandlar rätten till pension för tjänstemän och i vissa fall för deras familjemedlemmar. Bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna (nedan kallad bilaga VIII) reglerar i kapitel 4 efterlevandepension. Av intresse här är artikel 27 som föreskriver följande:

"En tjänstemans eller tidigare tjänstemans frånskilda hustru skall vid dennes död ha rätt till efterlevandepension enligt detta kapitel, förutsatt att hon kan styrka att hon vid sin före detta makes död hade rätt till underhåll för egen del enligt vad som fastställts genom dom eller avtal mellan henne och den före detta maken."

IV - Yttranden som har inkommit i förevarande mål om förhandsavgörande

12 Skriftliga yttranden har inkommit under förfarandet inom de frister som föreskrivs i artikel 20 i EG-stadgan för domstolen. Inlagor har kommit från svaranden i målet vid den nationella domstolen, den tyska regeringen och kommissionen. Svarandens och kommissionens ombud höll muntliga föredragningar vid förhandlingen den 25 februari 1999.

13 Svaranden i målet vid den nationella domstolen har hävdat att pensionsreglerna som finns i tjänsteföreskrifterna är uttömmande och slutgiltiga. De medger inga nationella bestämmelser som strider mot dem, och även om sådana bestämmelser fanns skulle de inte få tillämpas på grund av gemenskapsrättens företräde. Enligt svaranden tillåter inte gemenskapsrätten att de resultat som den åsyftar påverkas indirekt. Om artikel 27 i bilaga VIII inte behandlar kompetensfördelning av pensionsrättigheter, utan endast efterlevandepension till en frånskild maka, kan inte den nationella rätten åstadkomma detta genom att ålägga tjänstemännen kompetensfördelning av pensionsrättigheter. Dessutom skulle en tillämpning av tysk rätt innebära diskriminering på grund av nationalitet.

14 Varken den tyska regeringen eller kommissionen delar svarandens inställning.

15 Den tyska regeringen har påpekat, vad avser tysk lagstiftning, att kompensationsfördelning av pensionsrättigheter grundas på tanken att dessa rättigheter är resultatet av gemensamma ansträngningar. Som mål har den att garantera makar en likadelning av de pensionsrättigheter som de har tjänat in under äktenskapet. Man sammanställer samtliga rättigheter avseende ålders- och invaliditetspension som båda makarna har tjänat in och fördelar sedan dessa rättigheter. Det finns ingen anledning att utesluta sådana rättigheter som har tjänats in genom ett internationellt eller överstatligt pensionssystem. I praktiken berör inte tillämpningen av pensionsfördelningen pensionsrättigheterna direkt, eftersom den regleras av fordringsrätten. Detta innebär att den fördelningsberättigade maken, i förhållande till den andre, får ett betalningsanspråk i form av en månatlig livränta, motsvarande hälften av den värdemässiga skillnaden mellan de pensionsrättigheter som är föremål för kompensationsfördelning.

Den tyska regeringen har tillagt att även när det internationella eller överstatliga systemet för social trygghet fastställer en särskild förmån för den frånskilde maken, som kan vara en efterlevandepension, finns det inget som hindrar att pensionsrättigheter som har tjänats in inom ramen för detta system beaktas i samband med kompensationsfördelningen. På så sätt undviks att den frånskilda maken kan lägga samman rättigheter som omfattas av kompensationsfördelning och rätt till efterlevandepension. Så länge tjänstemannen lever kan efterlevandepension inte utgå och rätten till kompensationsfördelning av pensionsrättigheter utsläcks i princip i samband med tjänstemannens död.

Slutligen har den tyska regeringen anfört att varken tjänsteföreskrifterna eller artikel 6 i fördraget motsäger att en medlemsstats kollisionsregler använder makarnas nationalitet som kriterium för att välja den lag som skall tillämpas på följderna av en äktenskapsskillnad.

16 Kommissionen har uppfattningen att artikel 27 i bilaga VIII inte berör de bestämmelser som är tillämpliga i målet vid den nationella domstolen, genom vilka det fastställs en kompensationsfördelning av pensionsrättigheter mellan makar, eftersom regleringen av familjerättsliga frågor, enligt gällande gemenskapsrätt, även fortsättningsvis anförtros åt medlemsstaterna. Därför måste artikel 27 i bilaga VIII tolkas på så sätt att den inte har någon inverkan på de ekonomiska rättigheter som uppkommer i samband med äktenskapsskillnad mellan en aktiv eller pensionerad tjänsteman och hans före detta maka.

Artikel 6 i fördraget är, enligt kommissionen, inte tillämplig vid sådana omständigheter som ligger till grund för tvisten i målet vid den nationella domstolen, eftersom den saknar gränsöverskridande element.

V - Den första tolkningsfrågan

17 Den nationella domstolen har ställt denna fråga för att få klarhet i huruvida artikel 27 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna utgör hinder för ett krav från en före detta hustru till en pensionerad tjänsteman i Europeiska gemenskaperna som vid en av domstolarna i en medlemsstat yrkar kompensationsfördelning av pensionsrättigheter enligt gällande familjerättslagstiftning.

18 Jag vill först och främst understryka att gemenskapsbestämmelsen, vars tolkning söks av den nationella domstolen, inte är tillämplig i tvisten. I enlighet med artikel 27 i bilaga VIII har en frånskild hustru till en tjänsteman rätt till efterlevandepension under förutsättning att hon vid hans död hade rätt till underhåll för egen del från honom. Jag anser därför att denna föreskrift inte behöver tolkas.

19 Jag delar den tyska regeringens uppfattning att efterlevandepensionen, som förutses i artikel 27 i bilaga VIII, har ett annat syfte än det syfte som kompensationsfördelningen har. Pensionen utgår endast från och med tjänstemannens död och under förutsättning att den efterlevande maken tidigare haft rätt till underhåll. Pensionen får inte överstiga nivån på detta underhåll. Rätten till efterlevandepension försvinner om den efterlevande maken ingår nytt äktenskap. Om det finns flera frånskilda makar med rätt till efterlevandepension så fördelas pensionen mellan dem i förhållande till äktenskapens längd.

Däremot syftar kompensationsfördelningen av pensionsrättigheter till att fördela rättigheter som tjänats in under äktenskapet. Den består i den berättigades anspråk som skall tillgodoses av den som är skyldig att utge förmånen. Rätten uppkommer för den berättigade i samma ögonblick som den omständighet som föranleder kompensation inträffar, vilket medför en likadelning av de rättigheter som har tjänats in gemensamt. För att rätten skall utgå krävs inte att den berättigade befinner sig i en behovssituation. Storleken är inte avhängig av den andre makens bidragsförmåga. Det faktum att den berättigade ingår nytt äktenskap påverkar inte rätten till kompensationsfördelning av pensionsrättigheter, som inte har karaktär av underhåll, utan kompenserar den nackdel i form av mindre pensionsrättigheter som den ena maken har tjänat in i förhållande till den andra maken under äktenskapets längd.

20 Tjänsteföreskrifterna antogs i form av en förordning. Av den anledningen har de, i enlighet med artikel 189 andra stycket i fördraget, allmän giltighet. De skall till alla delar vara bindande och direkt tillämpliga i varje medlemsstat. Domstolen har av detta dragit slutsatsen att utöver de verkningar som tjänsteföreskrifterna har inom gemenskapens interna administration, förpliktar de på samma sätt medlemsstaterna att vidta nödvändiga åtgärder för deras tillämpning.(4)

21 Tjänsteföreskrifterna har som enda syfte att reglera de juridiska relationerna mellan de europeiska institutionerna och deras tjänstemän, genom att fastställa en rad ömsesidiga rättigheter och skyldigheter, och, i förhållande till vissa av tjänstemännens familjemedlemmar, genom att erkänna vissa rättigheter som de kan åberopa inför Europeiska gemenskaperna. Dessa rättigheter är huvudsakligen av ekonomisk karaktär och består i, för att ge några exempel, anslutning till sjukförsäkringssystemet, barnpension, efterlevandepension till tjänstemannens kvarlevande maka eller i den form av efterlevandepension som behandlas i artikel 27 i bilaga VIII till den frånskilda hustrun, som uppfyller vissa villkor.

Sålunda har domstolen i detta avseende bedömt att nämnda artikel inte har som syfte att tillförsäkra den frånskilda hustrun att en underhållsplikt härledd från skilsmässan skall bibehållas i en annan form, utan att erkänna en rättighet som tjänsteföreskrifterna ger henne direkt i egenskap av frånskild hustru som inte har ingått nytt äktenskap.(5)

22 Tjänsteföreskrifterna reglerar å andra sidan inte de rättigheter och skyldigheter som kan härledas från familjerätten eller privaträtten och som reglerar förhållandet mellan tjänstemannen och hans familjemedlemmar eller tredje man.

23 Det kan inte medges att pensionssystemet i tjänsteföreskrifterna utgör en uttömmande och slutgiltig reglering vars föreskrifter skall vara överordnade den nationella rätten enligt principen om gemenskapsrättens företräde, såsom svaranden har hävdat. I själva verket innehåller dessa föreskrifter varken någon regel som reglerar en tjänstemans ekonomiska rättigheter och skyldigheter i förhållande till sin före detta maka, till följd av en skilsmässa, eller uppgifter om dessa rättigheters innehåll eller villkor enligt familjerätten.

24 Dessutom, vilket kommissionen har bekräftat, saknar gemenskapernas lagstiftare behörighet att reglera makarnas rättigheter i samband med äktenskapsskillnad, däribland sådan kompensationsfördelning av pensionsrättigheter som föreskrivs i tysk rätt. Reglering av privaträtt och familjerätt fortsätter att omfattas av medlemsstaternas behörighet.

25 Förstainstansrätten har nyligen avkunnat en dom(6) i ett mål som kan tjäna som exempel för att visa hur kompensationsfördelning av pensionsrättigheter i händelse av skilsmässa går till enligt tysk civilrätt, när en av pensionerna skall utbetalas av Europeiska gemenskaperna. Det handlade om den frånskilda hustrun till en pensionerad tjänsteman vid Europaparlamentet som hade yrkat att alltjämt få vara försäkrad och omfattas av tjänstemännens sjukförsäkringssystem, trots att det hade förflutit ett år sedan skilsmässodom hade avkunnats.(7)

26 I punkt 3 i domen fastställdes följande sakförhållanden: i) Cour d'appel de Luxembourg har avkunnat dom på äktenskapsskillnad mellan sökanden och hennes före detta make; ii) båda var av tysk nationalitet; iii) paret var överens om att fördela den ålderspension som den före detta maken erhöll från Europeiska gemenskaperna, genom tillämpning av de regler i BGB som behandlar kompensationsfördelning av pensionsrättigheter i samband med skilsmässa; iv) denna överenskommelse hade stadfästs av en domstol i Luxemburg.

27 I punkt 65 i domen bekräftade förstainstansrätten att de tyska regler som föreskriver att de av makarna intjänade pensionsrättigheterna skall kompensationsfördelas i samband med äktenskapsskillnad har som enda syfte att tillerkänna en rätt, för den make som inte själv har betalat in avgifter till ett pensionssystem, att få del av de pensionsrättigheter som den andra maken har tjänat in. Detta syfte uppfylls av gemenskapsinstitutionerna på så sätt att parlamentet, vid verkställigheten av domen på äktenskapsskillnad, utbetalar en del av den pensionerade tjänstemannens pension direkt till hans före detta hustru.

Jag drar av detta slutsatsen att kompensationsfördelning av pensionsrättigheter enligt tysk rätt, i samband med skilsmässa, inte är ett system som är okänt för gemenskapsinstitutionerna. I praktiken betalar dessa institutioner en del av den pension, som tillkommer en pensionerad tjänsteman, till dem som har rätt därtill på grund av en dom eller avtal mellan makar, utan att detta leder till en direkt personlig rättighet gentemot Europeiska gemenskaperna.

28 Domstolen har för sin del genom beslut, i det mål i vilket nämnda dom hade överklagats,(8) uttalat att kompensationsfördelningen av pensionsrättigheter, vare sig den följer av ett nationellt domstolsbeslut, ett avtal mellan makar eller om den följer direkt av nationell lagstiftning, inte kan få som konsekvens att en före detta hustru till en tjänsteman tillerkänns en pensionsrätt som är beroende av villkoren i tjänsteföreskrifterna.

29 Jag måste därför dra den slutsatsen att varken artikel 27 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna, vars tolkning har begärts av den nationella domstolen, eller någon annan regel i dessa föreskrifter, utgör hinder mot att en före detta hustru till en pensionerad tjänsteman vid Europeiska gemenskaperna inför domstol i en medlemsstat yrkar kompensationsfördelning av de pensionsrättigheter som har tjänats in under äktenskapets bestånd, i enlighet med denna stats familjelagstiftning.

VI - Den andra tolkningsfrågan

30 Den nationella domstolen har ställt denna fråga för att få klarhet i huruvida artikel 6 i fördraget utgör hinder mot att tillämpa en medlemsstats kollisionsnormer genom vilka ett nationalitetskriterium tillämpas på makarna, för att fastställa tillämplig rätt i fråga om följderna av en äktenskapsskillnad, med beaktande av att en tillämpning av familjerätten i den medlemsstat som gemenskapstjänstemannen kommer från, kan ge upphov till svårare följder än om han vore medborgare i en annan medlemsstat.

31 Svaranden har i detta hänseende hävdat att det endast är i Tyskland och Nederländerna, av de femton medlemsstaterna, som det förekommer kompensationsfördelning av pensionsrättigheter och att tjänstemän av tysk eller nederländsk nationalitet, som omfattas av sin nationella rätt, därför befinner sig i en situation som är oförmånlig i förhållande till situationen för de tjänstemän som är medborgare i andra medlemsstater.(9)

32 Enligt en fast rättspraxis avser artikel 6 i fördraget endast situationer som omfattas av gemenskapsrätten och kan inte tillämpas på situationer som inte har någon som helst anknytning till gemenskapsrätten och där samtliga omständigheter är begränsade till att avse en enda medlemsstats inre förhållanden.(10)

33 Såsom kommissionen riktigt har påpekat, föreligger inte de kriterier som tillåter en tillämpning av artikel 6 i fördraget i det mål där denna fråga har uppkommit. För det första faller den rätt som är tillämplig vid äktenskapsskillnad och följderna därav, vilket inbegriper kompensationsfördelning av pensionsrättigheter, under den nationelle lagstiftarens behörighet. För det andra kan artikel 6 i fördraget inte tillämpas när det inte finns något gränsöverskridande element som rättfärdigar en undersökning av huruvida det föreligger diskriminering på grund av nationalitet. Det handlar om tysk rättstillämpning, av en tysk domstol och av en tysk dom på äktenskapsskillnad som erkänns i Tyskland och som innebär upplösning av ett äktenskap mellan två tyskar.

Dessutom, eftersom det handlar om en situation som ligger utanför tillämpningsområdet för gemenskapsrätten, är domstolen, som har att slita tvisten, enligt gemenskapsrätten varken skyldig att tolka sin lagstiftning på ett sätt som är förenligt med gemenskapsrätten eller att avstå från att tillämpa denna lagstiftning.(11)

34 Under dessa förhållanden måste jag dra den slutsatsen att artikel 6 i fördraget inte utgör hinder mot att tillämpa en medlemsstats kollisionsnormer genom vilka ett nationalitetskriterium tillämpas på makarna för att fastställa tillämplig rätt i fråga om följderna av en äktenskapsskillnad.

VII - Förslag till avgörande

35 På grund av dessa överväganden föreslår jag domstolen att de båda frågorna som ställts av Amtsgericht Köln skall besvaras på följande sätt:

1) Varken artikel 27 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna, i dess lydelse enligt rådets förordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 2799/85 av den 27 september 1985 om ändring av tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkoren för övriga anställda i dessa gemenskaper, eller någon annan regel i dessa föreskrifter, utgör hinder mot att en före detta hustru till en pensionerad tjänsteman vid Europeiska gemenskaperna inför domstol i en medlemsstat yrkar kompensationsfördelning av pensionsrättigheter i enlighet med denna stats familjelagstiftning.

2) Artikel 6 i fördraget utgör inte hinder mot att tillämpa en medlemsstats kollisionsnormer genom vilka ett nationalitetskriterium tillämpas på makarna för att fastställa tillämplig rätt i fråga om följderna av en äktenskapsskillnad.

(1) - Rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 av den 29 februari 1968 om fastställande av tjänsteföreskrifter för tjänstemännen i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkor för övriga anställda i dessa gemenskaper samt om införande av särskilda tillfälliga åtgärder beträffande kommissionens tjänstemän (EGT L 56, s.1; svensk specialutgåva, område 1, volym 1, s. 39).

(2) - Rådets förordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 2799/85 av den 27 september 1985 om ändring av tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkoren för övriga anställda i dessa gemenskaper (EGT L 265, s.1; svensk specialutgåva, område 1, volym 2, s. 45).

(3) - I enlighet med artikel 40 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna skall den institution som tjänstemannen tillhörde då hans aktiva tjänstgöring upphörde ansvara för fastställelsen av avgångspension och lämna en detaljerad redogörelse för beräkningen till tjänstemannen eller hans rättsinnehavare och till kommissionen, som är betalningsansvarig myndighet. I artikel 45 föreskrivs att förmånerna, i gemenskapernas namn, skall betalas ut av den institution som har utsetts av den budgetansvariga myndigheten.

(4) - Dom av den 20 oktober 1981 i mål 137/80, kommissionen mot Belgien (REG 1981, s. 2393), punkt 8, och av den 7 maj 1987 i mål 186/85, kommissionen mot Belgien (REG 1987, s. 2029), punkt 21.

(5) - Dom av den 17 maj 1972 i mål 24/71, Meinhardt mot kommissionen (REG 1972, s. 269), punkterna 2 och 3.

(6) - Dom av den 16 april 1997 i mål T-66/95, Kuchlenz-Winter mot kommissionen (REG 1997, s. II-637).

(7) - Artikel 72.1b i tjänsteföreskrifterna föreskriver att en tjänstemans frånskilda make som kan styrka att han inte kan erhålla ersättning från något annat sjukförsäkringssystem, under högst ett år kan fortsätta att vara försäkrad mot sjukdom. Perioden skall löpa från och med den dag skilsmässan vinner laga kraft.

(8) - Domstolen förklarade genom dom av den 8 oktober 1998 i mål C-228/97P, Kuchlenz-Winter mot kommissionen (REG 1998, s. I-6047), att det var uppenbart att överklagandet delvis skulle avvisas och delvis skulle ogillas.

(9) - Jag är inte överens med käranden som hävdar att, i vart fall, tjänstemän med tysk eller nederländsk nationalitet befinner sig i en oförmånlig situation i förhållande till personer i andra medlemsstater, eftersom de på grund av sin nationalitet kan åläggas att kompensationsfördela de pensionsrättigheter som har tjänats in under äktenskapet med deras före detta maka. Jag menar att vid sammanläggningen och fastställelsen av pensionsrättigheterna, som båda makarna har tjänat in, kan tyska och nederländska tjänstemän också gynnas, allt efter omständigheterna i det enskilda fallet.

(10) - Dom av den 27 oktober 1982 i de förenade målen 35/82 och 36/82, Morson och Jhanjan (REG 1982, s. 3723) punkt 16; svensk specialutgåva, volym 6, s. 555; dom av den 17 december 1987 i mål 147/87, Zaoui (REG 1987, s. 5511), punkt 15; dom av den 28 januari 1992 i mål C-332/90, Steen (REG 1992, s. I-341), punkt 9; dom av den 22 september 1992 i mål C-153/91, Petit (REG 1992 s. I-4973), punkt 8; dom av den 16 december 1992 i mål C-206/91, Koua Poirrez (REG 1992, s.I-6685), punkt 11 och dom av den 5 juni 1997 i de förenade målen C-64/96 och C-65/96, Uecker och Jaquet (REG 1997, s. I-3171), punkt 16.

(11) - Dom av den 16 juli 1998 i mål C-264/96, ICI (REG 1998, s. I-4695), punkterna 34 och 35.