Förstainstansrättens beslut (tredje avdelningen) den 23 november 1999. - Unión de Pequeños Agricultores (UPA) mot Europeiska unionens råd. - Uppenbart att talan skall avvisas. - Mål T-173/98.



Rättsfallssamling 1999 s. II-03357



Sammanfattning



Nyckelord

Talan om ogiltigförklaring - Fysiska eller juridiska personer - Rättsakter som berör dem direkt och personligen - Förordning om ändring av den gemensamma organisationen av marknaden för olivolja - Talan av en sammanslutning av ekonomiska aktörer inom den berörda marknaden - Avvisning

(EG-fördraget, artikel 173, fjärde stycket (nu artikel 230 fjärde stycket EG i ändrad lydelse); rådets förordning nr 1638/98)

Sammanfattning

$$Talan om ogiltigförklaring av förordning nr 1638/98 om ändring av den gemensamma organisationen av marknaden för olivolja, som väckts av en sammanslutning av ekonomiska aktörer på den berörda marknaden, avvisas.

Denna förordning, som syftar till att ändra de system för den gemensamma organisationen av marknaden för oljor och fetter som har inrättats genom förordning nr 136/66 och vars bestämmelser medför rättsverkningar för de ekonomiska aktörer som är verksamma på denna marknad, är genom sin natur och giltighet normativ och utgör inte en bestämmelse enligt artikel 189 i fördraget (nu artikel 249 EG). Att den ifrågasatta förordningen bland annat kan innebära att det antal aktörer som kan få vissa stöd begränsas genom att det föreskrivs ett villkor om att oljan skall produceras från planteringar som redan fanns innan förordningen antogs och trädde i kraft kan inte leda till att den förlorar sin allmänna giltighet, förutsatt att villkoret tillämpas på alla berörda aktörer som, i faktiskt eller rättsligt avseende, befinner sig i samma objektivt bestämda situation, det vill säga att de är verksamma inom marknaden för oljor och fetter, vilket definieras i förhållande till förordningens syfte, det vill säga ändring av denna gemensamma organisation av marknaden.

Den berörda sammanslutningen drabbas inte av den ifrågasatta förordningen på grund av vissa egenskaper som är utmärkande för den eller på grund av en faktisk situation som särskiljer den i förhållande till varje annan person, så att det skulle kunna anses att den berörs personligen enligt artikel 173 fjärde stycket i fördraget (nu artikel 230 fjärde stycket EG i ändrad lydelse). För det första har den inte gjort anspråk på någon processuell rättighet som den skulle medges genom den gemensamma organisationen av marknaden för oljor och fetter, då det klargjorts att en sammanslutning inte kan åberopa de specifika uppdrag och befogenheter som den tillerkänts i den nationella rättsordningen. Trots att medlemmarna i sammanslutningen som var verksamma på marknaden för olivolja drabbats av den ifrågasatta förordningen genom att vissa av dem tvingats att upphöra med sin verksamhet, befinner de sig för det andra i en objektivt bestämd situation som är jämförbar med den som gäller för varje annan aktör som för närvarande eller i framtiden finns på eller skulle kunna komma in på denna marknad. För det tredje påverkar inte den ifrågasatta förordningen de intressen som sökanden själv har i egenskap av organ med uppgift att tillvarata intressena för personer som bedriver traditionella olivodlingar.

Slutligen kan sökanden inte anses personligen berörd av den ifrågasatta förordningen på grund av att det inte finns något verksamt rättsligt skydd då det saknas nationella rättsmedel, vilka i förekommande fall skulle möjliggöra en kontroll av den ifrågasatta förordningens lagenlighet genom en begäran om förhandsavgörande i enlighet med artikel 177 i fördraget (nu artikel 234 EG). Principen att alla enskilda skall behandlas lika vad beträffar förutsättningarna för att kunna väcka talan om ogiltigförklaring vid gemenskapsdomstolen kräver att dessa förutsättningar inte är beroende av omständigheter som är utmärkande för domstolsväsendet i varje medlemsstat.