Domstolens dom (femte avdelningen) av den 16 oktober 2019 (begäran om förhandsavgörande från Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság - Ungern) – Glencore Agriculture Hungary Kft. mot Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Mål C-189/18) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Mervärdesskatt - Direktiv 2006/112/EG - Artiklarna 167 och 168 - Avdragsrätt för mervärdesskatt - Avslag - Skatteundandragande - Bevisupptagning - Principen om iakttagande av rätten till försvar - Rätten att yttra sig - Tillgång till akten - Artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna - Effektiv domstolsprövning - Principen om parternas likställdhet i processen - Principen om ett kontradiktoriskt förfarande - Nationell lagstiftning eller praxis enligt vilken skattemyndigheten, vid en kontroll av den rätt att göra avdrag för mervärdesskatt som utövats av en beskattningsbar person, är bunden av sina egna slutsatser om faktiska omständigheter och rättsliga kvalificeringar från tidigare konnexa förvaltningsförfaranden i vilka den beskattningsbara personen inte var part)

(2019/C 423/09)

Rättegångsspråk: ungerska

Hänskjutande domstol

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Glencore Agriculture Hungary Kft.

Motpart: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Domslut

Rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt, principen om iakttagande av rätten till försvar och artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, ska tolkas så, att de i princip inte utgör hinder för en medlemsstats lagstiftning eller praxis enligt vilken skattemyndigheten, vid en kontroll av den rätt att göra avdrag för mervärdesskatt som utövats av en beskattningsbar person, är bunden av sina egna slutsatser om faktiska omständigheter och rättsliga kvalificeringar från tidigare konnexa förvaltningsförfaranden som inletts mot den beskattningsbara personens leverantörer, när dessa slutsatser om faktiska omständigheter och rättsliga kvalificeringar legat till grund för lagakraftvunna beslut i vilka det slås fast att dessa leverantörer har gjort sig skyldiga till undandragande av mervärdesskatt. Detta gäller under förutsättning, för det första, att denna lagstiftning eller praxis inte innebär dels att skattemyndigheten inte behöver informera den beskattningsbara personen om den bevisning – inbegripet bevisning som härrör från dessa konnexa förvaltningsförfaranden – som den avser att lägga till grund för sitt beslut, dels att denna beskattningsbara person således berövas rätten att, under det förfarande som vederbörande är föremål för, på ett meningsfullt sätt ifrågasätta dessa slutsatser om de faktiska omständigheterna och dessa rättsliga kvalificeringar, för det andra, att den beskattningsbara personen under detta förfarande har tillgång till samtliga uppgifter som samlats in under dessa konnexa förvaltningsförfaranden eller andra förfaranden och som nämnda myndighet avser lägga till grund för sitt beslut eller som kan vara relevanta för den berörda personens försvar, förutom om mål av allmänintresse motiverar att tillgången till dessa uppgifter begränsas, och, för det tredje, att den domstol till vilken beslutet överklagats kan kontrollera att lagen har följts vid insamlingen och användningen av dessa uppgifter samt pröva slutsatserna i de förvaltningsbeslut som fattats i förhållande till dessa leverantörer, vilka är avgörande för utgången i det mål som den handlägger.

(1) EUT C 221, 25.6.2018.