Parter

Domskäl

Domslut



Parter

I mål T‑59/11,

Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis, Aten (Grekland), företrätt av advokaten V. Christianos,

sökande,

mot

Europeiska kommissionen, företrädd av M. Condou-Durande och M. V. Savov, i egenskap av ombud, biträdda av advokaten S. Pappas,

svarande,

angående yrkanden med stöd av artikel 272 FEUF dels om att tribunalen ska fastställa att kommissionens talan om återbetalning av stöd som utbetalats till sökanden enligt avtalen nr 027020 ”Access to e-Government Services Employing Semantic Technologies”, nr 035242 ”A virtual platform to enhance and organize the coordination among centres for accessibility ressources and support”, nr 511298 ”Ambient Intelligence System of Agents for Knowledge-based and Integrated Services for Mobility Impaired Users”, nr 034778 ”European Unified Approach for Accessible Lifelong Learning”, nr 045056 ”Emergency Monitoring and Prevention”, nr 045563 ”A wearable system supporting services to enable elderly people to live well, independently and at ease”, nr 029255 ”NavigAbile : e-inclusion for communication disabilities”, nr 517506 ”European Recommanded Materials for Distance Learning Courses for Educators” och nr 224988 ”T‑Seniority: Expanding the benefits of information society to older people through digital TV channels”, som ingåtts mellan Europeiska gemenskapen och sökanden, är ogrundad, dels om förpliktande för kommissionen att utbetala återstående stöd enligt avtalen nr 511298 ”Ambient Intelligence System of Agents for Knowledge-based and Integrated Services for Mobility Impaired Users” och nr 034778 ”European Unified Approach for Accessible Lifelong Learning” samt ett genkäromål med yrkande om att sökanden ska förpliktas återbetala stöd som utbetalats felaktigt när det gäller samtliga dessa avtal och yrkande om schablonmässigt fastställt skadestånd,

meddelar

TRIBUNALEN (första avdelningen),

sammansatt av tillförordnade ordföranden S. Frimodt Nielsen samt domarna M. Kancheva (referent) och E. Buttigieg,

justitiesekreterare: handläggaren S. Spyropoulos,

efter det skriftliga förfarandet och förhandlingen den 4 juli 2013,

följande

Domskäl

Dom

Bakgrund till tvisten

1. Sökanden, Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis, är ett privaträttsligt bolag utan vinstsyfte som bildats enligt grekisk rätt den 7 januari 2004, med säte i Aten (Grekland).

2. Enligt ett avtal som ingicks den 28 december 2010 och som offentliggjordes den 17 januari 2001 i bolagsregistret vid Protodikeio Athinon (domstol i första instans i Aten), försattes sökanden i likvidation. X, som fram till och med detta datum var ansvarig för de europeiska programmen hos sökanden (nedan kallad programdirektören), utsågs samtidigt som förvaltare för att genomföra sökandens likvidation.

3. Enligt bolagsordningen är föremålet för sökandens verksamhet att gynna tekniköverföring, främja likabehandling och anpassning av rörelsehindrade personer inom informationssamhället samt ökad sysselsättning för personer med särskilda behov i Europa och på internationell nivå.

4. Sökanden har ingått flera avtal med Europeiska gemenskapen, företrädd av Europeiska gemenskapernas kommission, avseende genomförandet av vissa projekt. Nio av dessa avtal omfattas av föremålet för förevarande tvist (nedan kallade de aktuella avtalen).

A – Redogörelse för de aktuella avtalen

5. De aktuella avtalen har ingåtts mellan gemenskapen, företrädd av kommissionen, å den ena sidan, och en samordnare samt deltagare i ett konsortium, å den andra sidan, bland vilka sökanden ingår. Vart och ett av dessa avtal innehåller, förutom huvudavtalet, sex bilagor. Den första bilagan innehåller en beskrivning av det program som avtalet avser och den andra bilagan de tillämpliga allmänna villkoren.

6. Av de aktuella avtalen har sex avtal (nedan kallade FP6-avtalen) ingåtts inom det sjätte ramprogrammet som antogs genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 1513/2002/EG av den 27 juni 2002 om sjätte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration med syfte att främja inrättandet av det europeiska området för forskningsverksamhet samt innovation (2002–2006) (EGT L 232, s. 1).

7. Det rör sig om följande avtal:

– Avtal nr 027020 ”Access to e-Government Services Employing Semantic Technologies” (nedan kallat ”Access-eGOV-avtalet”), som ingåtts inom ramen för det särskilda programmet ”Att integrera och stärka det europeiska området för forskningsverksamhet (2002–2006)”. I artikel 4 i detta avtal fastställdes projektets varaktighet till 36 månader från och med den första dagen i månaden efter kommissionens undertecknande. I artikel 5 fastställdes gemenskapens finansiella deltagande till högst 1 983 000 euro, varav 157 320 euro var avsett för sökanden. Den 3 juni 2008 ändrades avtalet på så sätt att projektets varaktighet fastställdes till 48 månader.

– Avtal nr 035242 ”A virtual platform to enhance and organize the coordination among centres for accessibility ressources and support” (nedan kallat ”eABILITIES-avtalet”), som ingåtts inom ramen för det särskilda programmet ”Att integrera och stärka det europeiska området för forskningsverksamhet (2002–2006)”. I artikel 4 i detta avtal fastställdes projektets varaktighet till 24 månader från och med den 1 september 2006. I artikel 5 fastställdes gemenskapens finansiella deltagande till högst 750 000 euro, varav 95 201,61 euro var avsett för sökanden.

– Avtal nr 511298 ”Ambient Intelligence System of Agents for Knowledge-based and Integrated Services for Mobility Impaired Users” (nedan kallat ”Ask-It-avtalet”), som ingåtts inom ramen för det särskilda programmet ”Att integrera och stärka det europeiska området för forskningsverksamhet (2002–2006)”. I artikel 4 i detta avtal fastställdes projektets varaktighet till 48 månader från och med den 1 oktober 2004. I artikel 5 fastställdes gemenskapens finansiella deltagande till högst 8 499 657 euro, varav 183 320,89 euro var avsett för sökanden. Den 25 juli 2008 ändrades avtalet på så sätt att projektets varaktighet fastställdes till 51 månader.

– Avtal nr 034778 ”European Unified Approach for Accessible Lifelong Learning” (nedan kallat ”EU4ALL-avtalet”), som ingåtts inom ramen för det särskilda programmet ”Att integrera och stärka det europeiska området för forskningsverksamhet (2002–2006)”. I artikel 4 i detta avtal fastställdes projektets varaktighet till 48 månader från och med den 1 oktober 2006. I artikel 5 fastställdes gemenskapens finansiella deltagande till högst 7 400 000 euro, varav 268 008 euro var avsett för sökanden. Den 21 oktober 2010 ändrades avtalet på så sätt att projektets varaktighet fastställdes till 54 månader.

– Avtal nr 045056 ”Emergency Monitoring and Prevention” (nedan kallat ”Emerge-avtalet”), som ingåtts inom ramen för det särskilda programmet ”Att integrera och stärka det europeiska området för forskningsverksamhet (2002–2006)”. I artikel 4 i detta avtal fastställdes projektets varaktighet till 33 månader från och med den 1 februari 2007. I artikel 5 fastställdes gemenskapens finansiella deltagande till högst 2 449 964 euro, varav 203 712euro var avsett för sökanden. Den 28 oktober 2008 ändrades avtalet på så sätt att projektets varaktighet fastställdes till 36månader.

– Avtal nr 045563 ”A wearable system supporting services to enable elderly people to live well, independently and at ease” (nedan kallat ”Enable-avtalet”), som ingåtts inom ramen för det särskilda programmet ”Att integrera och stärka det europeiska området för forskningsverksamhet (2002–2006)”. I artikel 4 i detta avtal fastställdes projektets varaktighet till 36 månader från och med kommissionens undertecknande, vilket enligt sökanden skedde den 1 januari 2007. I artikel 5 fastställdes gemenskapens finansiella deltagande till högst 2 800 000 euro, varav 196 700 euro var avsett för sökanden. Den 13 september 2010 ändrades avtalet på så sätt att projektets varaktighet fastställdes till 44 månader och gemenskapens finansiella deltagande till högst 2 477 040 euro.

8. De allmänna villkoren till FP6-avtalen (nedan kallade FP6-villkoren) har bland annat följande lydelse:

”II.1 Definitioner

…

4. Konsortium: alla avtalsparter som deltar i det projekt som omfattas av detta avtal.

…

6. Samordnare: den avtalspart som utpekas i detta avtal och som, utöver sina skyldigheter i egenskap av avtalspart, skall utföra de särskilda samordningsuppgifter som avses i detta avtal på konsortiets vägnar.

7. Avtalspart: en deltagare enligt definitionen i artikel 2.7 i Regler för deltagande och en undertecknare av detta avtal (med undantag för [Europeiska kommissionens gemensamma forskningscenter], som undertecknar ett separat avtal med kommissionen med avseende på dess deltagande i avtalet).

…

11. Oegentligheter: brott mot en bestämmelse i gemenskapens lagstiftning, eller brott mot en förpliktelse enligt avtalet, till följd av en handling eller försummelse som begåtts av en avtalspart och som skadar eller skulle skada Europeiska gemenskapernas allmänna budget, eller budgetar som förvaltas av gemenskapen, genom omotiverade kostnader.

…

II.8 Utvärdering och godkännande av rapporter och delresultat

…

4. Ett godkännande av en rapport innebär inte befrielse från någon revision eller granskning. Sådana får genomföras i enlighet med bestämmelserna i artikel II.29.

…

II.16 Upphävande av avtalet till följd av avtalsbrott och oegentligheter

1. I händelse av brott mot någon skyldighet som följer av detta avtal skall kommissionen begära att konsortiet hittar lämpliga lösningar för att gottgöra detta brott inom högst 30 dagar.

Kostnader som konsortiet ådragit sig efter mottagandet av en sådan begäran skall vara stödberättigande endast om en lämplig lösning på brottet har godtagits av kommissionen.

Vid behov får konsortiet begära att kommissionen skall stoppa delar av eller hela projektet tillfälligt i enlighet med artikel II.5.

Om ingen tillfredsställande lösning hittas skall kommissionen utesluta den försumliga avtalsparten från deltagande.

2. Kommissionen får med omedelbar verkan utesluta en avtalspart från deltagande

a) om avtalsparten avsiktligt eller genom försumlighet har gjort sig skyldig till oegentligheter i samband med genomförandet av något avtal med kommissionen,

b) om avtalsparten har handlat i strid med de grundläggande etiska principer som nämns i reglerna för deltagande.

3. Meddelande om uteslutning från deltagande skall tillställas avtalsparten med en kopia till konsortiet.

Uteslutningen skall träda i kraft efter det att avtalsparten har mottagit ett sådant meddelande och skall inte påverka tillämpningen av de skyldigheter som fastställs respektive nämns här.

Kommissionen skall underrätta konsortiet om datumet för uteslutningens ikraftträdande.

…

II.19 Stödberättigande kostnader i projektet

1. För att kostnader som uppkommit vid projektets genomförande skall anses vara stödberättigande måste de uppfylla samtliga följande villkor:

a) De måste ha faktisk grund, ha ekonomisk karaktär och vara nödvändiga för projektets genomförande, och

b) de måste fastställas i enlighet med avtalspartens sedvanliga bokföringsprinciper, och

c) de måste ha uppkommit under projektets löptid enligt artikel 4.2, med undantag av kostnader som uppkommit för utarbetandet av de slutrapporter som är upptagna i artikel II.7.4. De sistnämnda kostnaderna får ha uppkommit inom 45 dagar efter projektets slut, eller 45 dagar efter dagen för avtalets upphävande i det fall den sistnämnda tidpunkten infaller tidigare, och

d) de måste ha bokförts hos den avtalspart som ådragit sig kostnaderna och senast på dagen för upprättandet av revisionsintyget enligt artikel II.26. De rutiner som används för bokföring av kostnader och intäkter skall uppfylla bokföringsbestämmelserna i den stat där avtalsparten har sitt säte. Vidare skall man med hjälp av bokföringsrutinerna kunna göra en direkt avstämning mellan å ena sidan de kostnader och intäkter som uppkommit under projektets genomförande och å andra sidan den samlade kostnadsredovisningen av avtalspartens hela affärsverksamhet, och

…

2. Följande icke-stödberättigande kostnader får inte påföras projektet:

…

e) kostnader som redovisats, uppkommit eller ersatts i samband med ett annat gemenskapsprojekt,

…

h) överdrivet stora eller mindre välbetänkta utgifter,

i) alla kostnader som inte uppfyller villkoren i artikel II.19.1.

…

II.28 Betalningsvillkor

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel II.29 skall kommissionen – på grundval av de underlag i artikel II.7 vilka den har godkänt – fastställa beloppet för den slutbetalning som skall göras till avtalsparten.

…

7. Vid fall av dröjsmål med betalning får berörda avtalsparter inom två månader efter att de tagit emot betalningen kräva dröjsmålsränta. Räntan skall beräknas enligt den räntesats som Europeiska centralbanken tillämpar på sina huvudsakliga refinansieringstransaktioner och som offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning , C‑serien; den räntesats som skall användas är den som gäller den första arbetsdagen i den månad då förfallodagen infaller, plus en och en halv procentenhet. Ränta skall betalas för tiden mellan förfallodagen och betalningsdagen. Som betalningsdag räknas den dag då kommissionens konto belastas. Dröjsmålsränta skall inte anses ingå som en del i gemenskapens finansiella bidrag enligt artikel 5 i avtalet.

8. Kommissionen får när som helst tillfälligt upphäva de tidsfrister för utbetalningar som anges i artikel 8 genom att meddela samordnaren att den ekonomiska redovisningen inte är godtagbar, antingen därför att den inte uppfyller kraven i avtalet eller inte överensstämmer med de verksamhetsrapporter som lämnats in för kommissionens godkännande. Tidsfristen för godkännandet av den ekonomiska redovisningen skall vara tillfälligt upphävd tills den korrigerade eller omarbetade versionen av redovisningen har lämnats in enligt begäran. Den återstående delen av tidsfristen börjar därefter löpa när kommissionen mottagit den reviderade redovisningen.

Kommissionen får när som helst hålla inne sina utbetalningar om en eller flera avtalsparter inte följer någon bestämmelse i avtalet, varvid bestämmelserna om revision och granskning i artikel II.29 skall tillmätas särskild vikt. I sådana fall skall kommissionen underrätta de berörda avtalsparterna direkt genom rekommenderat brev med mottagningsbevis.

Kommissione n får när som helst hålla inne sina utbetalningar om det föreligger misstanke om att en eller flera avtalsparter begått oegentligheter vid genomförandet av avtalet. Kommissionen får enbart hålla inne den del av utbetalningarna som är avsedd för de avtalsparter som är misstänkta för oegentligheter. Kommissionen skall underrätta de berörda avtalsparterna direkt om motiveringen till att utbetalningen hållits inne. Underrättelsen skall ske genom rekommenderat brev med mottagningsbevis.

II.29 Granskningar och revisioner

1. Kommissionen får – när som helst under avtalets löptid och upp till fem år efter projektets slut – låta genomföra revisioner, antingen genom anlitande av utomstående vetenskapliga eller tekniska granskare eller revisorer eller med hjälp av kommissionens egna avdelningar, däribland [Europeiska byrån för bedrägeribekämpning]. Revisionerna får omfatta vetenskapliga, ekonomiska, tekniska och andra aspekter – som t.ex. bokförings- och ledningsrutiner – som har betydelse för att projektet och avtalet genomförs på ett korrekt sätt. Revisionerna skall genomföras under iakttagande av sekretess. För belopp som kommissionen har att fordra som resultat av sådana revisioner får krav på återbetalning ställas enligt artikel II.31.

Avtalsparterna har rätt att med hänvisning till kommersiell sekretess vägra en bestämd utomstående vetenskaplig granskare eller revisor att delta i en revision.

2. Avtalsparterna skall direkt till kommissionen tillhandahålla alla utförliga uppgifter som kommissionen har rätt att kräva in för att kontrollera att avtalet förvaltas och genomförs på ett korrekt sätt.

3. Avtalsparterna skall under en tid på upp till fem år efter projektets slut bevara originalen eller – i vederbörligen motiverade undantagsfall – vidimerade kopior av alla dokument som rör avtalet. Dokumenten skall ställas till kommissionens förfogande när så begärs under genomförandet av revisioner inom ramen för avtalet.

4. För genomförandet av revisionerna skall avtalsparterna sörja för att kommissionens avdelningar och utomstående organ, som kommissionen anlitar, vid alla rimliga tidpunkter får tillträde till respektive avtalsparters lokaler, i synnerhet till deras kontor, och får tillgång till alla de uppgifter som är nödvändiga för genomförandet av revisionerna.

…

6. Utöver detta får kommissionen genomföra kontroller och inspektioner på plats i enlighet med rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) [samt rådets förordning (Euratom) nr 1074/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF)].

…

II.30 Avtalsvite

Utan att det påverkar tillämpningen av några andra åtgärder enligt detta avtal godkänner avtalsparterna att gemenskapen för att skydda sina ekonomiska intressen har rätt att kräva avtalsvite av en avtalspart, som befunnits ha redovisat för höga utgifter och som en följd av detta har erhållit ett finansiellt bidrag från gemenskapen som saknar grund. Den berörda avtalsparten är skyldig att betala avtalsvitet och dessutom betala tillbaka det finansiella bidrag han erhållit utan grund.

1. Avtalsvitet skall vara proportionellt mot storleken på den för högt angivna delen av utgifterna och mot storleken på det finansiella bidrag från gemenskapen som saknar grund. Avtalsvitet skall beräknas enligt följande formel:

Avtalsvitet = ogrundat finansiellt bidrag x (för högt angiven del av utgifterna/totalt belopp som gjorts gällande)

Beräkningen av avtalsvite skall avse enbart den tidsperiod för vilken avtalsparten framställt krav på bidrag från gemenskapen. Avtalsvitet får inte beräknas på grundval av gemenskapens sammanlagda bidrag.

2. Kommissionen skall underrätta den avtalspart som den anser vara skyldig att betala avtalsvite. Kravet skall vara skriftligt och skickas i rekommenderat brev med mottagningsbevis. Avtalsparten skall ha 30 dagar på sig att besvara gemenskapens krav.

3. Förfarandet för återbetalning av ogrundade finansiella bidrag och av avtalsviten skall fastställas i överensstämmelse med artikel II.31.

4. Kommissionen skall ha rätt till ersättning i enlighet med punkterna 1–6 när utgifter har angetts med för höga belopp och detta framkommer först efter det att avtalet har löpt ut.

5. Dessa bestämmelser påverkar inte tillämpningen av administrativa och ekonomiska påföljder som kommissionen i enlighet med budgetförordningen får besluta att tillämpa för avtalsparter som försummat sina förpliktelser enligt budgetförordningen, och ej heller tillämpningen av civilrättsliga medel som står till gemenskapens eller övriga avtalsparters förfogande. Dessa bestämmelser utesluter ej heller att medlemsstaternas myndigheter får vidta straffrättsliga åtgärder.

6. Vidare gäller enligt budgetförordningen att avtalspart, som fastställts allvarligt ha försummat sina förpliktelser enligt avtalet, är skyldig att betala böter på 2–10 % av värdet av det finansiella bidrag från gemenskapen som avtalsparten erhållit. Bötesnivån får ökas till intervallet 4–20 % om avtalsparten på nytt försummar sina förpliktelser inom fem år efter det första tillfället.

II.31 Återbetalning till kommissionen och återbetalningskrav

1. Om något belopp otillbörligt har betalats ut till en avtalspart, eller om återbetalning är motiverad enligt villkoren i avtalet, skall avtalsparten betala tillbaka det aktuella beloppet till kommissionen på de villkor och senast den dag denna fastställer.

2. Om avtalsparten fortfarande inte har betalat på den dag kommissionen fastställt, skall den i artikel II.28 angivna dröjsmålsräntan därefter läggas till skuldbeloppet. Dröjsmålsräntan skall omfatta tiden mellan den fastställda förfallodagen och den dag då kommissionen erhållit hela skuldbeloppet.

…

3. Återbetalning av en avtalsparts skulder till kommissionen får ske genom avräkning – efter att berörd avtalspart underrättats – av belopp som kommissionen är skyldig avtalsparten, eller genom ianspråktagande av ställda säkerheter. Något föregående godkännande av avtalsparten krävs inte.

…

5. Avtalsparterna upplyses om att enligt artikel 256 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, liksom enligt reglerna för deltagande, får kommissionen fatta ett verkställbart beslut genom vilket det formellt fastställs att andra än stater är betalningsskyldiga.”

9. Två andra avtal (nedan kallade eTEN-avtalen) har ingåtts inom ramen för det särskilda programmet eTEN rörande transeuropeiska nätverk för telekommunikation. Detta program regleras av rådets förordning (EG) nr 2236/95 av den 18 september 1995 om allmänna regler för gemenskapens finansiella stöd på området för transeuropeiska nät (EGT L 228, s. 1), i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1655/1999 (EGT L 197, s. 1).

10. Det är fråga om följande avtal:

– Avtal nr 029255 ”NavigAbile: e-inclusion for communication disabilities” (nedan kallat Navigabile-avtalet). I artikel 2 i detta avtal fastställdes projektets varaktighet till 15 månader från och med den första dagen i den månad som följer den sista underskriften, vilket enligt sökanden ägde rum den 1 januari 2007. I artikel 3 fastställdes gemenskapens finansiella deltagande till högst 756 275 euro, varav 62 148 euro var avsett för sökanden.

– Avtal nr 517506 ”European Recommanded Materials for Distance Learning Courses for Educators” (nedan kallat Euridice-avtalet). I artikel 2 i detta avtal fastställdes projektets varaktighet till 18 månader från och med den första dagen i den månad som följer den sista underskriften, vilket enligt sökanden ägde rum den 1 augusti 2005. I artikel 3 fastställdes gemenskapens finansiella deltagande till högst 860 834 euro, varav 55 750 euro var avsett för sökanden.

11. De allmänna villkoren för eTEN-avtalen (nedan kallade eTEN-villkoren) föreskriver bland annat följande:

” II.1 Definitioner

…

2. ’Stödmottagare’ betecknar ett rättssubjekt, en internationell organisation eller Gemensamma forskningscentret (GFC) som har ingått detta bidragsavtal med gemenskapen.

…

4. ’Konsortiemedlem’ betecknar ett rättssubjekt, en internationell organisation eller Gemensamma forskningscentret (GFC) – förutom stödmottagaren – som, med gemenskapens godkännande och enligt detta bidragsavtal, har ingått ett avtal om deltagande med en stödmottagare som enligt nämnda avtal om deltagande, har samma rättigheter och skyldigheter som stödmottagaren, förutsatt att bidragsavtalet inte föreskriver annorlunda.

5. ’Avtalspart’ beteckningar en stödmottagare eller en konsortiemedlem.

…

28. ’Stödberättigande kostnader’ betecknar de kostnader som anges i artiklarna 14 och 15 i denna bilaga, i enlighet med villkoren i dess artikel 13.1–7.

…

32. ’Oegentligheter’ betecknar brott mot en bestämmelse i gemenskapens lagstiftning, eller brott mot en förpliktelse enligt avtalet, till följd av en handling eller försummelse som begåtts av en avtalspart och som skadar eller skulle skada Europeiska gemenskapernas allmänna budget, eller budgetar som förvaltas av gemenskapen, genom omotiverade kostnader.

…

II.3 Gemenskapens finansiella bidrag

…

4. Om inte annat följer av artikel 17 i denna bilaga skall alla utbetalningar betraktas som förskott till dess att det sista projektresultatet har godkänts.

…

6. Efter dagen för kontraktets upphörande eller uppsägning av kontraktet eller sedan en stödmottagares eller en konsortiemedlems deltagande har upphört, får eller skall kommissionen, beroende på det enskilda fallet, i det fall bedrägeri eller allvarliga ekonomiska oegentligheter konstaterats i samband med en räkenskapsgranskning enligt artikel 17 i denna bilaga, kräva den berörde stödmottagaren eller den stödmottagare som berörs genom en av sina konsortiemedlemmar på återbetalning av hela det gemenskapsbidrag som har betalats ut till denne. Till återbetalningsbeloppet skall läggas dröjsmålsränta med en räntesats som med 3,5 procentenheter överstiger den räntesats som Europeiska centralbanken använder för sina huvudsakliga refinansieringstransaktioner på den första dagen i den månad under vilken avtalsparten mottagit pengarna. Dröjsmålsräntan skall omfatta tiden mellan mottagandet och återbetalningen av medlen.

…

II.7 Hävning av bidragsavtalet eller uppsägning av en stödmottagares eller en konsortiemedlems deltagande

…

3. Kommissionen får omedelbart säga upp detta kontrakt eller en stödmottagares deltagande, eller kräva att en stödmottagare säger upp en av sina konsortiemedlemmars deltagande, från och med dagen för mottagandet av det rekommenderade brevet med mottagningsbevis som skickats av kommissionen eller, beträffande en konsortiemedlem, av den berörda stödmottagaren i enlighet med punkt 6 tredje stycket i denna artikel,

a) om projektet inte har påbörjats på ett konkret sätt inom tre månader från utbetalningen av förskottet och kommissionen inte kan godta det nya datum som föreslagits,

b) om den direkt berörda delatagaren inte fullständigt har fullgjort sina avtalsrättsliga förpliktelser efter det att kommissionen eller samordnaren, med godkännande av övriga stödmottagare, eller beträffande en konsortiemedlem, den berörda stödmottagaren, skriftligen har anmodat denne att rätta till situationen inom loppet av högst en månad,

c) när en förändring av kontrollen över stödmottagaren medför risk för att projektet eller gemenskapens intressen kan påverkas på ett betydande sätt,

d) vid konkurs, likvidation, verksamhetens upphörande, förenklad konkurs, ackord eller avtalspartens avbrytande av verksamheten, eller vid liknande förfaranden enligt nationella lagar eller bestämmelser som leder till motsvarande resultat,

e) när allvarliga ekonomiska oegentligheter förekommit.

4. Kommissionen får omedelbart säga upp detta kontrakt eller en stödmottagares deltagande, eller kräva att en stödmottagare säger upp en av sina konsortiemedlemmars deltagande, från och med dagen för mottagandet av det rekommenderade brevet med mottagningsbevis som skickats av kommissionen eller, beträffande en konsortiemedlem, av den berörda stödmottagaren i enlighet med punkt 6 tredje stycket i denna artikel, om avtalsparten har lämnat oriktiga uppgifter som denne kan ställas till ansvar för, eller avsiktligt undanhållit uppgifter för att erhålla finansiellt bidrag från gemenskapen eller andra fördelar enligt bidragsavtalet.

…

II.13 Stödberättigande kostnader – allmänna principer

1. Stödberättigande kostnader är sådana kostnader som avses i artiklarna 14 och 15 i denna bilaga. De skall uppfylla följande villkor:

– De skall vara nödvändiga för projektet,

– de skall ha uppkommit under projektperioden,

– de skall fastställas enligt bokföringsprincipen om anskaffningskostnad och de interna regler som gäller hos avtalsparten, om dessa regler kan godtas av kommissionen,

– de skall ha registrerats i bidragsmottagarens bokföring, senast i samband med bokslutet, eller i skattedokument eller i förekommande fall, senast på dagen för upprättandet av revisionsintyget enligt artikel 4.2 c i förevarande bilaga, varvid det första av nämnda datum har företräde,

och

– de får inte innefatta någon vinstmarginal.

…

4. Följande kostnader skall inte vara stödberättigande:

…

– Onödiga eller mindre välbetänkta kostnader,

…

– Kostnader för representation, med undantag av sådana som kommissionen godkänt som absolut nödvändiga för ett framgångsrikt genomförande av projektet.

II.14 Direkta kostnader

1. Personal

För personalkostnader gäller följande:

a) Endast kostnader för den arbetstid som faktiskt lagts ned på projektet av de personer som direkt utfört de vetenskapliga och tekniska arbetena inom dess ram får göras gällande enligt bidragsavtalet.

Dessa personer skall

– vara anställda direkt av avtalsparten i enlighet med den nationella lagstiftning som gäller för denne,

– stå under enbart avtalspartens överinseende, och

– avlönas i enlighet med vad som är brukligt hos avtalsparten, förutsatt att kommissionen anser att villkoren är godtagbara.

Hela den arbetstid som debiteras enligt kontraktet skall bokföras inom högst två månader från det att projektperioden löpt ut och skall attesteras minst en gång per månad av den person som ansvarar för arbetena och som utsetts av avtalsparten i enlighet med artikel 2.2 b i denna bilaga, eller också skall attesteringen göras av avtalspartens bemyndigade finansiellt ansvarige.

…

4. Resor och traktamenten

Faktiska kostnader för resor och traktamenten får enligt kontraktet göras gällande för personal som arbetar inom projektet.

…

II.16 Verifikation av kostnader

De stödberättigande kostnaderna skall ersättas när de har verifierats av avtalsparten.

Avtalsparten skall fortlöpande och i enlighet med god redovisningssed i den medlemsstat i vilken han är etablerad föra räkenskaper för projektet och sköta de underlag som behövs för verifiering och attestering av bland annat de kostnader och den arbetstid som han tagit upp i sin kostnadsredovisning.

Underlagen skall vara noggranna, fullständiga och beviskraftiga.

II.17 Granskning av räkenskaperna

1. Kommissionen eller den bemyndigade företrädare som den utsett får inleda en räkenskapsgranskning när som helst under kontraktstiden och senast fem år efter den slutgiltiga utbetalningen av gemenskapsbidrag enligt artikel 3.

…

2. Kommissionen, eller den bemyndigade företrädare som den utsett, skall vid varje lämplig tidpunkt ges tillträde till bland annat avtalspartens personal som är knuten till projektet, de underlag som nämns i artikel 16 i denna bilaga, dataregister och utrustning som kommissionen anser vara av betydelse i sammanhanget. I detta syfte får kommissionen begära utlämnande av uppgifter i lämplig form för att bland annat kunna försäkra sig om att kostnaderna är stödberättigande.

…

4. Kommissionen skall på grundval av slutsatserna från räkenskapsgranskningen vidta alla åtgärder som den anser vara erforderliga, däribland utfärdande av krav på återbetalning av alla eller en del av de utbetalningar som den gjort. Kravet på återbetalning skall riktas till den berörda stödmottagaren eller till den stödmottagare som är delaktig om granskningen av räkenskaperna avser en av dess konsortiemedlemmar.

…

II.19 Ersättning till kommissionen och återbetalningskrav

1. Om något belopp otillbörligt har betalats ut till en avtalspart, eller om återbetalning är motiverad enligt villkoren i avtalet, skall avtalsparten betala tillbaka det aktuella beloppet till kommissionen på de villkor och senast den dag denna fastställer.

2. Om avtalsparten fortfarande inte har betalat på den dag kommissionen fastställt, skall den i artikel 3.6 i förevarande bilaga angivna dröjsmålsräntan därefter läggas till skuldbeloppet. Dröjsmålsräntan skall omfatta tiden mellan den fastställda förfallodagen och den dag då kommissionen erhållit hela skuldbeloppet.

…”

12. Det sista avtalet som är aktuellt i målet (nedan kallat CIP-avtalet eller T‑Seniority-avtalet) har ingåtts inom ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation som upprättats enligt Europaparlamentets och rådets beslut (EG) nr 1639/2006 av den 24 oktober 2006 om att upprätta ett ramprogram för konkurrenskraft och innovation (2007–2013) (EUT L 310, s. 15).

13. Det är fråga om avtal nr 224988 ”T‑Seniority: Expanding the benefits of information society to older people through digital TV channels”. I artikel 3 i detta avtal fastställdes projektets varaktighet till 24 månader från och med den 1 juli 2008. I artikel 5 fastställdes gemenskapens finansiella deltagande till högst 2 669 999 euro, varav 72 562,50 euro var avsett för sökanden.

14. De allmänna villkoren för CIP-avtalen (nedan kallade CIP-villkoren) föreskriver bland annat följande:

”II.1 Definitioner

…

’Stödmottagare’ betecknar ett rättssubjekt som har ingått detta bidragsavtal med gemenskapen.

…

’Stödberättigande kostnader’ betecknar de kostnader som anges i artiklarna II.21 och II.22, i enlighet med villkoren i artiklarna II.20 och II.23.

…

’Oegentligheter’ betecknar brott mot en bestämmelse i gemenskapens lagstiftning, eller brott mot en förpliktelse enligt avtalet, till följd av en handling eller försummelse som begåtts av en eller flera stödmottagare och som skadar eller skulle kunna skada gemenskapernas allmänna budget.

…

II.5 Godkännande av rapporter och delresultat, tidsfrist för utbetalningar

1. Vid utgången av varje rapporteringsperiod skall kommissionen utvärdera de projektrapporter och delresultat som krävs enligt bilaga I och göra motsvarande utbetalningar inom 105 dagar efter mottagandet, om inte tidsfristen har förlängts, utbetalningen har skjutits upp eller projektet tillfälligt har stoppats. Kommissionen får biträdas av externa experter vid bedömningen och utvärderingen av rapporter och delresultat.

2. Utbetalningar skall göras efter kommissionens godkännande av rapporter och/eller delresultat. Om kommissionen inte svarat inom denna tidsfrist innebär det inte ett godkännande. Kommissionen kan underkänna rapporter och delresultat även efter det att tidsfristen för utbetalning löpt ut. Godkännande av rapporterna innebär inte att de förklaras vara korrekta eller att de förklaringar och uppgifter de innehåller förklaras vara tillförlitliga, och det innebär ingen befrielse från revision eller granskning.

…

II.10 Hävning av bidragsavtalet eller uppsägning av en stödmottagares deltagande

…

2. Kommissionen ska inte hindra

a) att samordnaren skriftligen säger upp bidragsavtalet på de grunder som anges i punkt 1 i denna artikel, varvid samordnaren agerar med övriga stödmottagares samtycke,

b) att en stödmottagare lämnar projektet, om inte ett sådant utträde i väsentlig mån påverkar genomförandet av projektet.

En stödmottagares uppsägning av bidragsavtalet gäller

– från och med datumet på kommissionens godkännande av uppsägningen, vilket ska skickas i rekommenderat brev med mottagningsbevis,

– senast en månad efter mottagandet av meddelandet om uppsägning som skickats av de berörda parterna, om kommissionen inte lämnar några skriftliga synpunkter.

3. Kommissionen får omedelbart säga upp detta kontrakt eller en stödmottagares deltagande från och med dagen för mottagandet av det rekommenderade brevet med mottagningsbevis som skickats av kommissionen

…

f) när allvarliga ekonomiska oegentligheter förekommit eller stödmottagaren gjort sig skyldig till bedrägeri.

…

II.11 Ekonomiska följder och andra följder av uppsägningen

…

3. Vid uppsägning skall utbetalningarna från gemenskapen begränsas till de bidragsberättigande kostnader som uppstått och godkänts fram till den dag uppsägningen träder i kraft och till de legitima åtaganden som gjorts dessförinnan och som inte kan hävas.

4. Med avvikelse från ovanstående punkt gäller följande:

– Vid uppsägning enligt artikel II.10.2 första stycket b, II.10.3 b, c, d, e, f och g får kommissionen kräva återbetalning av hela eller delar av gemenskapens ekonomiska bidrag. Kommissionen ska därvid beakta arten och resultatet av det arbete som utförts och dess nytta för gemenskapen inom ramen för det berörda särskilda programmet.

…

7. Kommissionen får utöva alla rättigheter som den tillerkänns enligt detta bidragsavtal för att godkänna eller underkänna rapporter och delresultat, för att godkänna eller minska en begäran om ersättning för kostnader och för att inleda en revision eller teknisk utvärdering.

8. Även om bidragsavtalet eller en stödmottagare sägs upp skall bestämmelserna i del B och D i bilaga II fortsätta att gälla efter uppsägningen av bidragsavtalet eller en stödmottagare. Alla övriga bestämmelser i detta bidragsavtal i vilka det uttryckligen föreskrivs att de ska vara fortsatt tillämpliga efter uppsägningen fortsätter att gälla under den tidsperiod som anges i dessa bestämmelser.

…

II.20 Stödberättigande kostnader – allmänna principer

1. Stödberättigande kostnader är sådana kostnader som avses i artiklarna II.21 och II.22 i denna bilaga. De skall uppfylla följande villkor:

…

– De skall vara nödvändiga för projektet.

– De skall vara faktiska kostnader som burits av stödmottagaren.

– De ska vara möjliga att identifiera och kontrollera, ha registrerats i mottagarens bokföring i enlighet med tillämpliga bokföringsprinciper i det land där stödmottagaren är etablerad och i enlighet med stödmottagarens vanliga kostnadsberäkningsmetoder. Stödmottagarens interna bokförings- och revisionsrutiner skall möjliggöra direkt avstämning av de kostnader och intäkter som redovisats för projektet mot motsvarande redovisningar och underlag.

– De måste uppfylla kraven i tillämplig skatte- och sociallagstiftning.

– De skall vara skäliga och motiverade och följa principerna för sund ekonomisk förvaltning, särskilt de som gäller sparsamhet och kostnadseffektivitet.

– De måste ha uppkommit under projektets löptid.

…

2. Följande kostnader skall inte vara stödberättigande:

…

– Onödiga eller mindre välbetänkta kostnader.

…

– Alla kostnader som uppstått eller ersatts inom ett annat gemenskapsprojekt, internationellt projekt eller nationellt projekt.

…

II.23 Verifikation av kostnader

De stödberättigande kostnaderna skall ersättas när de har verifierats av stödmottagaren.

Avtalsparten skall för detta ändamål fortlöpande och i enlighet med god redovisningssed i den medlemsstat i vilken han är etablerad föra räkenskaper för projektet och sköta de underlag som behövs för verifiering och attestering av bland annat de kostnader och den arbetstid som tagits upp i räkenskaperna. Dessa räkenskaper skall sparas i minst fem år från och med dagen för slutgiltig betalning. Hela den arbetstid som debiteras enligt kontraktet skall bokföras under hela projektets löptid och inom högst två månader från det att projektperioden löpt ut och skall attesteras av den person som ansvarar för arbetena och som utsetts av avtalsparten i enlighet med artikel II.3.b, eller också skall attesteringen göras av avtalspartens bemyndigade finansiellt ansvarige.

Underlagen skall vara noggranna, fullständiga och beviskraftiga.

[…]

II.26 Betalningsvillkor

…

6. Alla utbetalningar kan bli föremål för revision eller granskning och kan justeras eller återkrävas på grundval av resultatet av revisionen eller granskningen.

…

II.28 Räkenskapsgranskning

1. Kommissionen får inleda en räkenskapsgranskning när som helst under genomförandet av projektet och senast fem år efter den slutgiltiga utbetalningen. Räkenskapsgranskningen hos en stödmottagare skall anses ha inletts på dagen för mottagandet av det rekommenderade brev med mottagningsbevis som kommissionen skickat beträffande granskningen.

Räkenskapsgranskning får genomföras av revisorer eller med hjälp av kommissionens egna avdelningar, däribland OLAF. Revisionerna skall genomföras under iakttagande av sekretess.

2. Stödmottagarna skall ge kommissionen direkt tillgång till all utförlig information och alla uppgifter som kan begäras av kommissionen eller en företrädare den utsett för kontroll av att bidragsavtalet förvaltas korrekt och fullgörs i enlighet med bestämmelserna samt att ersättning för kostnader har begärts i enlighet med bidragsavtalet.

3. För att möjliggöra revisionen skall stödmottagarna se till att kommissionens avdelningar och eventuella externa organ som godkänts av kommissionen ges tillträde under rimliga tider, främst till stödmottagarens lokaler, stödmottagarnas personal som är knutna till projektet, alla uppgifter som avses i artikel II.23 i denna bilaga och all information som behövs för att genomföra revisionen, inklusive information om individuella löner för personer som arbetar med projektet, dataregister och utrustning. Kommissionen och externa organ som godkänts av kommissionen får begära att uppgifterna överlämnas i lämplig form för att bland annat kunna försäkra sig om att kostnaderna är stödberättigande.

…

5. Kommissionen skall på grundval av slutsatserna från räkenskapsgranskningen vidta alla åtgärder som den anser vara erforderliga, däribland utfärdande av krav på återbetalning av alla eller en del av de utbetalningar som den gjort och påföra tillämpliga sanktioner.

…

Artikel II.30 Återbetalning till kommissionen och återbetalningskrav

1. Om något belopp som betalats ut av kommissionen till samordnaren, i egenskap av mottagare av samtliga betalningar, ska återbetalas enligt villkoren i detta bidragsavtal, skall den berörda stödmottagaren betala tillbaka det aktuella beloppet till kommissionen på de villkor och senast den dag denna fastställer.

2. Om avtalsparten fortfarande inte har betalat på den dag kommissionen fastställt, skall den i artikel II.5.5 angivna dröjsmålsräntan därefter läggas till skuldbeloppet. Dröjsmålsräntan skall omfatta tiden mellan den fastställda förfallodagen och den dag då kommissionen erhållit hela skuldbeloppet.

…

4. Avtalsparterna upplyses om att enligt artikel 256 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen får kommissionen fatta ett verkställbart beslut genom vilket det formellt fastställs att andra än stater är betalningsskyldiga.”

15. När det gäller tillämplig rätt på de aktuella avtalen föreskrivs i artikel 12 i FP6-avtalen att ”[b]elgisk rätt är tillämplig på det aktuella avtalet”.

16. Även i artikel 5.1 i eTEN-avtalen föreskrivs att ”[b]elgisk rätt är tillämplig på det aktuella bidragsavtalet”.

17. I artikel 10 första stycket i CIP-avtalet anges att ”för detta bidragsavtal gäller villkoren i avtalet, relevanta gemenskapsrättsakter angående [CIP], budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget samt dess genomförandebestämmelser, övriga gemenskapsrättsliga bestämmelser och, i andra hand, belgisk rätt”.

18. När det gäller domstols behörighet, innehåller artikel 13 i FP6-avtalen en skiljedomsklausul enligt vilken tribunalen eller domstolen, beroende på det aktuella fallet, är behörig att avgöra tvister mellan gemenskapen och avtalsparterna angående giltigheten, tillämpningen och tolkningen av avtalen.

19. Det samma gäller artikel 5.2 i eTEN-avtalen och artikel 10 tredje stycket i CIP-avtalet.

B – Genomförande av de aktuella avtalen och räkenskapsgranskning

20. Mellan den 8 och 12 februari 2010 genomförde kommissionen en granskning av de aktuella avtalen i sökandens lokaler.

21. Innan denna granskning genomfördes hade kommissionen redan betalat ut den sista delutbetalningen av gemenskapens bidrag till sökanden såvitt avser vissa av de berörda avtalen.

22. Det rör sig för det första om tre avtal enligt FP6-villkoren, nämligen Access-eGOV-, eABILITIES- och Emerge-avtalet, för vilka den sista delutbetalningen av gemenskapens bidrag ägde rum den 15 december, den 30 september och den 30 oktober 2009. Sökandens genomförande av dessa tre avtal hade slutgiltigt godkänts av kommissionen den 13 juli 2009, den 17 mars 2009 och den 15 maj 2010.

23. Det är för det andra fråga om avtal enligt eTEN-villkoren, nämligen Navigabile- och Euridice-avtalet, för vilka den sista delutbetalningen av gemenskapens bidrag ägde rum den 28 januari 2009 och den 28 december 2007. Sökandens genomförande av dessa båda avtal hade slutgiltigt godkänts av kommissionen den 8 december 2008 och den 27 mars 2007.

24. Vid tidpunkten för granskningen befann sig de aktuella avtalen i olika genomförandestadier.

25. När det gäller avtalet enligt CIP-villkoren, nämligen T‑Seniority-avtalet, hade kommissionen genom samordnaren den 23 februari 2009 betalat ut en första delutbetalning av gemenskapens bidrag på 43 934,90 euro. I skrivelse av den 1 mars 2010 underrättade sökanden samordnaren för projektet T‑Seniority att den utträdde ur konsortiet med verkan från och med detta datum.

26. När det gäller de tre övriga avtalen enligt FP6-villkoren, det vill säga Ask-It-, EU4ALL- och Enable-avtalet, var situationen följande.

27. I Ask-It-avtalet hade kommissionen verkställt de fyra första delutbetalningarna av gemenskapens bidrag avsett för sökanden, varvid den sista av dessa delutbetalningar gjordes den 27 maj 2008. Den slutliga delutbetalningen av bidraget hade ännu inte verkställts. Konsortiet hade skickat de slutliga delresultaten den 21 juli 2009.

28. I enlighet med EU4ALL-avtalet hade kommissionen till sökanden den 4 april 2007 och den 19 januari 2009 utbetalat de två första delutbetalningarna av gemenskapens bidrag. Efter granskning av de rapporter som konsortiet lämnat inom projektets tredje referensperiod, skickade kommissionen en skrivelse daterad den 13 januari 2010 till samordnaren för projektet i vilken den angav att dessa rapporter var godkända på villkor att konsortiet ingav en plan för programmets genomförande för efterföljande period, innehållande ett antal ändringar vad gäller de tjänster och uppgifter som ska utföras. Kommissionen fastställde även en frist på en månad inom vilken konsortiet skulle beakta kommissionens rekommendationer och inge den nya genomförandeplanen.

29. Inom ramen för EU4ALL-avtalet beviljade kommissionen därefter i en skrivelse av den 29 mars 2010 en ny frist för konsortiet för att beakta de ytterligare rekommendationer som lämnats efter att nya handlingar ingetts och därvid inge en ny genomförandeplan med beaktande av dessa rekommendationer.

30. Efter att konsortiet ingett nya handlingar rörande EU4ALL-avtalet, meddelade kommissionen konsortiet i en skrivelse av den 9 juni 2010 att den ansåg att projektet verkställts på ett tillfredställande sätt, under förutsättning att de ytterligare handlingarna ingavs före slutet av juni 2010.

31. I en skrivelse av den 4 augusti 2010 erinrade sökanden kommissionen om att den inte genomfört någon betalning, trots att samordnaren för projektet ingett de ytterligare handlingar som begärts av kommissionen i skrivelsen av den 9 juni 2010. Denna situation gjorde det omöjligt att genomföra projektet enligt EU4ALL-avtalet på grund av bristande ekonomiska resurser. Sökanden meddelade härvid kommissionen att den från och med datumet för skrivelsen avbröt allt genomförande av projektet till dess att kommissionen fullgjort sina skyldigheter enligt avtalet, dock med förbehåll för rätten att göra gällande de rättigheter som sökanden har enligt avtalet och ytterligare skadestånd.

32. I skrivelse av den 25 augusti 2010 underrättade kommissionen sökanden om att den innehållit betalningen av gemenskapens bidrag för den sista referensperioden enligt EU4ALL-avtalet med stöd av artikel II.28.8 tredje stycket i FP6-villkoren.

33. Inom ramen för Enable-avtalet hade kommissionen till sökanden utbetalat de sex första delutbetalningarna av gemenskapens bidrag avsett för sökanden, varvid den senaste betalningen gjordes den 7 juni 2009.

34. Sökanden underrättade kommissionen i en skrivelse av den 16 juli 2010 att det med hänsyn till kommissionens uteblivna betalning var omöjligt att fortsätta att genomföra projektet i enlighet med Enable-avtalet på grund av bristande ekonomiska resurser. Sökanden meddelade härvid kommissionen att den från och med datumet för skrivelsen avbröt allt genomförande av projektet till dess att kommissionen fullgjort sina skyldigheter enligt avtalet, dock med förbehåll för rätten att göra gällande de rättigheter som sökanden har enligt avtalet och ytterligare skadestånd. Sökanden ingav trots detta den 15 oktober 2010 sin sista finansiella rapport till kommissionen.

35. Den 28 juni 2010 skickade kommissionen en provisorisk granskningsrapport till sökanden angående genomförandet av de aktuella avtalen. Sökanden inkom med sina yttranden på denna rapport den 30 september 2010.

36. I skrivelse av den 22 december 2010 underrättade kommissionen sökanden om att den antagit den slutgiltiga granskningsrapporten, vilken bifogats skrivelsen, och att den godkände slutsatserna i rapporten.

37. I den slutgiltiga granskningsrapporten som bifogats kommissionens skrivelse av den 22 december 2010 konstaterades följande:

– Under flera år hade sökanden i synnerhet inte bokfört de exakta intäkterna i sin bokföring och arkiv i strid med den de relevanta bestämmelserna i grekisk lagstiftning. Härav följer att bokföringsposterna inte var tillförlitliga och att någon direkt jämförelse inte kunde göras mellan utgifter och intäkter avseende genomförandet av programmen och den allmänna ställningen för sökandens konton.

– En stor andel av personalens närvarolistor innehöll systematiskt handskrivna ändringar som gjorts i efterhand av den programansvarige utan personalens medgivande. Detta hade stora konsekvenser för den deklarerade arbetstiden och medförde tveksamheter angående registreringen av arbetstiden.

– Den programansvariges närvarolistor indikerade ett för stort antal arbetstimmar, genom att de även innefattade arbetstimmar som lagts ner på annan yrkesverksamhet.

– Sökanden hade felaktigt uppgett att den programansvarige inte hade deltagit i genomförandet av ETSI STF 333-avtalet som finansieras av kommissionen.

– Underlagen för reskostnader gav inte en tillförlitlig och objektiv bild av förhållandena och den verksamhet som företagits i samband med dessa resor, eftersom majoriteten av dessa resor inte hade ett direkt samband med de aktuella programmen.

38. I granskningsrapporten konstaterades följaktligen att inga av de utgifter som sökanden haft i samband med genomförandet av avtalen Access-eGOV, eABILITIES, Ask-It, EU4ALL, Emerge och Enable samt Navigabile, Euridice och T‑Seniority skulle anses stödberättigande och att samtliga relevanta belopp som utbetalats till sökanden skulle återkrävas.

39. I granskningsrapporten rekommenderades även med hänsyn till hur allvarliga de konstaterade överträdelserna var att samtliga gällande avtal mellan sökanden och kommissionen skulle sägas upp i enlighet med artikel II.16.2 i FP6-villkoren, artiklarna II.7.3 (allvarliga ekonomiska oegentligheter) och II.7.4 (oriktiga uppgifter) i eTEN-villkoren, samt artikel II.10.3 (åsidosättande av avtalsförpliktelserna och underlåtelse att tillhandahålla uppgifter) i CIP-villkoren.

40. I skrivelsen av den 22 december 2010 angav kommissionen även att de belopp som skulle återbetalas för vart och ett av de aktuella avtalen sammanlagt motsvarade 951 029,21 euro. De aktuella beloppen hade uppställts i följande tabell:

>lt>1

41. Kommissionen preciserade härvid att de justeringar som blivit nödvändiga på grund av de utbetalningar som gjorts till förmån för sökanden för icke stödberättigande kostnader kunde påverka framtida betalningar enligt de aktuella avtalen eller föranleda ett återbetalningskrav.

42. I samma skrivelse informerade kommissionen dessutom sökanden om att kommissionen, förutom genomförandet av dessa justeringar, kunde beräkna ett schablonmässigt avtalsvite till Europeiska unionen i enlighet med artikel II.30 i FP6-villkoren och i förekommande fall ställa ut ett betalningskrav avseende detta avtalsvite.

43. Den 4 februari 2011 hördes den programansvarige av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) angående genomförandet av projekten enligt de aktuella avtalen och dennes deltagande i dessa projekt.

44. I skrivelse till sökanden av den 21 mars 2011, förklarade kommissionen att de felaktiga utbetalningarna till sökanden gällde följande belopp:

>lt>2

45. Kommissionen informerade även sökanden om att för det fall sökanden inte inkom med yttrande i detta ärende inom 15 dagar från mottagandet av denna skrivelse, avsåg kommissionen att fortsätta förfarandet för återkrav avseende 643 782,81 euro. Sökanden skulle därvid komma att erhålla en debetnota för varje projekt innehållande instruktioner för återbetalningen till kommissionen inom en angiven frist. Kommissionen förklarade vidare för sökanden att om den inte genomförde återbetalningen inom den frist som fastställts i debetnotan, skulle det på det återbetalningspliktiga beloppet påföras ränta med en räntesats som fastställts i nämnda debetnota. Om det sammanlagda beloppet, i förekommande fall jämte ränta, inte återbetalades, skulle beloppet gå till indrivning eller avräknas mot eventuellt utestående belopp. Slutligen angav kommissionen att förutom återbetalningskravet skulle den även beräkna ett avtalsvite enligt artikel II.30 i FP6-villkoren.

46. I skrivelse av den 1 april 2011 skickade kommissionen en ”tabell med ändringar” till sökanden avseende de belopp som kommissionen felaktigt utbetalat till sökanden. Det framgick av denna tabell att det sammanlagda återbetalningspliktiga beloppet uppgick till 999 366,40 euro i stället för 643 782,81 euro.

47. I skrivelse till sökanden av den 4 april 2011 angav kommissionen att den med hänsyn till resultatet av granskningen ansåg att sökanden lämnat oriktiga uppgifter och gjort sig skyldig till oegentligheter i den mening som avses i artikel II.1.11 i FP6-villkoren, artikel II.1.32 i eTEN-villkoren och artikel II.1 CIP-villkoren. Kommissionen uppgav vidare att den ansåg att sökanden hade åsidosatt bestämmelserna i de aktuella avtalen angående stödberättigande utgifter och att dessa åsidosättanden och felaktiga uppgifter syftade till att erhålla ett felaktigt bidrag från unionen. Kommissionen underrättade följaktligen sökanden om sitt beslut att säga upp sökandens deltagande i avtalen Ask-It, EU4ALL, Emerge och Enable på grundval av artikel II.16.2 i FP6-villkoren, från och med mottagandet av denna skrivelse. Kommissionen begärde även i enlighet med artikel II.7 i FP6-villkoren att sökanden inom 30 dagar från mottagandet av denna skrivelse skulle inkomma med samtliga rapporter och handlingar som i enlighet med Enable-avtalet skulle överlämnas till kommissionen, såvitt avser arbeten som färdigställts fram till och med detta datum. Kommissionen gjorde även sökanden uppmärksam på det förhållandet att det med hänsyn till det slutliga resultatet av granskningen var osannolikt att de utgifter som framställts av sökanden för perioder som inte omfattades av granskningen skulle komma att anses som stödberättigande.

48. Den 29 april 2011 ställde kommissionen ut nio debetnotor avseende de belopp som skulle återbetalas för vart och ett av de aktuella avtalen, vilka sammanlagt uppgick till 999 213,45 euro. I debetnotorna fastställdes att sökanden skulle återbetala de förfallna beloppen inom 45 dagar. Fristen löpte ut den 14 juli 2011 och efter detta datum utgick dröjsmålsränta på dessa belopp i enlighet med de aktuella avtalen enligt den räntesats som tillämpas av Europeiska Centralbanken (ECB) med tillägg av 3,5 räntepunkter.

49. Samma dag informerade kommissionen sökanden skriftligen om att det sammanlagda avtalsvite som skulle erläggas enligt de avtal som grundar sig på FP6-villkoren uppgick till 70 471,47 euro. Sökanden angav även att det belopp som erhållits med tillämpning av formeln i artikel II.30 i de allmänna villkoren för dessa avtal, av proportionalitetshänsyn, hade nedsatts till tio procent av de bidragsbelopp som utbetalats före granskningen.

50. Kommissionen bifogade härvid följande tabell:

>lt>3

1 * Belopp begränsat till 10 % av det bidrag som utbetalats av den finansiella samordnaren för projekten (95 201,60 € för eABILITIES och 164 988,02 € för Ask-It)

51. I samma skrivelse angav kommissionen även att för det fall sökanden inte inkom med yttrande i detta ärende inom 30 dagar från mottagandet av denna skrivelse, avsåg kommissionen att ställa ut en debetnota på 70 471,47 euro i enlighet med artikel II.31 i FP6-villkoren. Kommissionen förklarade vidare att om återbetalning inte skedde inom den frist som fastställts i debetnotan, skulle det på det återbetalningspliktiga beloppet påföras dröjsmålsränta med en räntesats som fastställts i nämnda debetnota.

52. Den 20 juni 2011 ställde kommissionen ut sex debetnotor för de avtal som ingåtts mellan gemenskapen och sökanden avseende projekten Access-eGOV, eABILITIES, Ask-It, EU4ALL, Emerge och Enable, i vilka det avtalsvite som sökanden är skyldig att betala enligt artikel II.30 FP6-villkoren fastställdes till ett sammanlagt belopp om 70 471,47 euro. Kommissionen fastställde sökandens betalningsfrist för de aktuella beloppen till den 4 augusti 2011.

Förfarandet och parternas yrkanden

53. Sökanden har väckt förevarande talan genom en ansökan som ingavs till tribunalens kansli den 31 januari 2011.

54. Kommissionen inkom med svaromål och en ansökan om genkäromål genom en handling som ingavs till tribunalens kansli den 13 maj 2011.

55. Sökanden och kommissionen lämnade sin replik respektive sin duplik genom handlingar som ingavs till tribunalens kansli den 17 augusti 2011 respektive den 14 november 2011.

56. Sökanden har yrkat att tribunalen ska

– ”fastställa att sökanden inte har åsidosatt artikel II.16.2 i FP6-villkoren, artiklarna II.7.3 (allvarliga ekonomiska oegentligheter) och II.7.4 (oriktiga uppgifter) i eTEN-villkoren, samt artikel II.10.3 (åsidosättande av avtalsförpliktelserna och underlåtelse att tillhandahålla uppgifter) i CIP-villkoren”,

– ”fastställa att kommissionen åsidosatte de aktuella avtalen genom att hävda att sökandens kostnader inte är stödberättigande”,

– fastställa att de utgifter som uppgår till 932 362,44 euros som framställts till kommissionen inom ramen för avtalen Access-eGOV, eABILITIES, Ask-It, EU4ALL, Emerge och Enable samt avtalen Navigabile, Euridice och T‑Seniority är stödberättigande och att sökanden inte är skyldig att återbetala de belopp som utbetalats av kommissionen,

– ”fastställa att kommissionens försenade utbetalning av bidraget inom ramen för avtalen EU4ALL, Ask-It och Enable utgör ett åsidosättande av kommissionens avtalsrättsliga förpliktelser”,

– fastställa att kommissionen är skyldig att till sökanden utbetala 52 584,05 euro, jämte ränta från och med dagen för delgivningen av förevarande ansökan, avseende sökandens kostnader inom ramen för EU4ALL-avtalet,

– fastställa att kommissionen är skyldig att till sökanden utbetala 20 678,61 euro, jämte ränta från och med dagen för delgivningen av förevarande ansökan, avseende sökandens kostnader inom ramen för Ask-It-avtalet,

– fastställa att kommissionen är skyldig att till sökanden utbetala 11 693,05 euro, jämte ränta från och med dagen för delgivningen av förevarande ansökan, avseende sökandens kostnader inom ramen för Enable-avtalet, och

– förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

57. I repliken återkallade sökanden dels sitt fjärde yrkande såvitt avser Enable-avtalet, dels sitt sjunde yrkande. Sökanden yrkade vidare att tribunalen ska

– i första hand, avvisa kommissionens genkäromål, och

– i andra hand ogilla genkäromålet.

58. Kommissionen har yrkat att tribunalens ska

– inom ramen för genkäromålet, förplikta sökanden att till kommissionen betala de belopp som framgår av debetnotorna till ett sammanlagt belopp om 999 213,45 euro, jämte ränta från och med den 15 juni 2011 med den räntesats som tillämpas av ECB, med tillägg av 3,5 räntepunkter, vilket motsvarar återbetalning av bidrag som sökanden erhållit samt ett belopp om 70 471,47 euro, jämte ränta från och med betalningsfristens utgång i respektive debetnota med ovannämnda räntesats, i form av avtalsvite enligt FP6-avtalen,

– ogilla sökandens talan, och

– förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna.

59. I dupliken angav kommissionen närmare att till beloppet 70 471,47 euro, motsvarande det avtalsvite som ska utgå enligt FP6-avtalen, ska läggas ränta med den räntesats som tillämpas av ECB med tillägg av 3,5 räntepunkter, från och med den 5 augusti 2011.

60. På grundval av referentens rapport beslutade tribunalen (första avdelningen) att inleda det muntliga förfarandet och anmodade därvid sökanden, som en åtgärd för processledning enligt artikel 64 i tribunalens rättegångsregler, att inkomma med olika handlingar samt skriftligen besvara tribunalens frågor. Sökanden hörsammade denna anmodan inom den angivna fristen.

61. Parterna utvecklade sin talan och svarade på tribunalens frågor vid förhandlingen den 4 juli 2013.

Rättslig bedömning

62. Enligt artikel 272 FEUF är domstolen behörig att träffa avgöranden med stöd av en skiljedomsklausul i ett offentligrättsligt eller privaträttsligt avtal, som ingåtts av unionen eller för dess räkning. Enligt artikel 256.1 FEUF är tribunalen behörig att i första instans pröva och avgöra de ärenden som anges i artikel 272 FEUF.

63. Enligt artikel 13 i FP6-avtalen, artikel 5.2 i eTEN-avtalen och artikel 10 tredje stycket i CIP-avtalet är tribunalen i förevarande fall behörig att avgöra tvister mellan gemenskapen och avtalsparterna angående giltigheten, tillämpningen och tolkningen dessa avtal.

A – Tvisteföremålet

64. Tvisten mellan parterna rör två olika aspekter av deras avtalsförhållande.

65. Parterna tvistar för det första om huruvida de kostnader som sökanden har framställt till kommissionen enligt de aktuella avtalen är stödberättigande samt om de därmed sammanhängande skyldigheterna att återbetala samtliga belopp som utbetalats till sökanden med anledning av dessa kostnader och att betala avtalsvite.

66. I det tredje yrkandet har sökanden nämligen begärt att tribunalen ska fastställa att de kostnader som sökanden framställt till kommissionen i enlighet med de aktuella avtalen är stödberättigande och att sökanden inte är skyldig att återbetala de belopp som utbetalats av kommissionen enligt dessa avtal.

67. I repliken har sökanden yrkat att kommissionens genkäromål ska ogillas. I genkäromålet har kommissionen yrkat att sökanden ska förpliktas att ersätta de belopp som angetts i debetnotorna av den 29 april och den 20 juni 2011, jämte ränta i enlighet med vad som anges i dessa debetnotor.

68. Parterna tvistar vidare om kommissionens skyldighet att genomföra de sista utbetalningarna enligt EU4ALL- och Ask-It-avtalet.

69. I det femte och det sjätte yrkandet har sökanden begärt att tribunalen ska konstatera att kommissionen är skyldig att till sökanden utbetala 52 584,05 euro, jämte ränta, avseende sökandens kostnader inom ramen för EU4ALL-avtalet samt 20 678,61 euro, likväl jämte ränta, avseende kostnaderna inom ramen för Ask-It-avtalet. Kommissionen har bestritt dessa yrkanden och har yrkat att tribunalen ska ogilla sökandens talan.

70. I det första och andra yrkandet har sökanden vidare begärt att tribunalen ska fastställa att sökanden, tvärtemot vad kommissionen har gjort gällande, inte har åsidosatt sina avtalsrättsliga förpliktelser enligt artikel II.16.2 i FP6-villkoren, artiklarna II.7.3 och II.7.4 i eTEN-villkoren, samt artikel II.10.3 i CIP-villkoren, och att kommissionen, genom att bestrida att dessa kostnader är stödberättigande, har åsidosatt sina avtalsrättsliga förpliktelser.

71. I det fjärde yrkandet har sökanden begärt att tribunalen ska fastställa att kommissionens försenade utbetalning av bidraget inom ramen för avtalen EU4ALL, Ask-It och Enable utgör ett åsidosättande av kommissionens avtalsrättsliga förpliktelser.

72. Tribunalen konstaterar emellertid att sådana framställningar inte i sig utgör några yrkanden som sådana, utan de hänför sig till argument som sökanden anfört till stöd för talan. Dessa argument kommer att prövas i samband med de argument som sökanden anfört till stöd för det tredje, det femte och det sjätte yrkandet.

B – Tillämplig lag i tvisten

73. När ett mål har anhängiggjorts vid tribunalen med stöd av en skiljedomsklausul enligt artikel 272 FEUF, ska tribunalen avgöra tvisten på grundval av den nationella materiella rätt som är tillämplig på avtalet (se, för ett liknande resonemang, domstolens dom av den 18 december 1986 i mål 426/85, kommissionen mot Zoubek, REG 1986, s. 4057, punkt 4). I förevarande fall är det belgisk rätt som är tillämplig på de aktuella avtalen enligt artikel 12 i FP6-avtalen, artikel 5.1 i eTEN-avtalen och artikel 10 tredje stycket i CIP-avtalet.

74. Tribunalen ska närmare ange de regler i belgisk rätt som reglerar fullgörelse av avtalsförpliktelser.

75. I artikel 1134 i den belgiska civillagen (code civil) föreskrivs att ”lagligen ingångna avtal har ställning av lag mellan avtalsparterna” (första stycket) och de ”kan endast upphöra att gälla genom överenskommelse mellan parterna eller av de skäl som föreskrivs i lag” (andra stycket).

76. Enligt artikel 1134 tredje stycket ska avtalsförpliktelserna fullgöras i enlighet med tro och heder. I artikel 1135 i samma lag föreskrivs att ”ett avtal medför inte endast att avtalsparterna är bundna av avtalets ordalydelse utan även av allt som enligt billighet, sedvana eller lag följer av förpliktelsen enligt dess natur”. Även denna bestämmelse är således ett uttryck för principen att avtal ska fullgöras i enlighet med tro och heder.

77. När en tvist uppkommer angående fullgörandet av ett avtal regleras frågan om vilken part som har bevisbördan av artikel 1315 i den belgiska civillagen. Denna artikel innehåller följande föreskrifter:

”Den som kräver fullgörande av en skyldighet ska bevisa att skyldigheten föreligger.

Omvänt ska den som gör gällande att skyldigheten har fullgjorts visa att betalning har skett eller att skyldigheten på grund av annan omständighet inte längre föreligger.”

78. I överensstämmelse med en allmänt erkänd rättsprincip, enligt vilken varje domstol ska tillämpa sina egna förfaranderegler, ska däremot frågan om domstolars behörighet och frågan huruvida yrkanden kan upptas till sakprövning – oberoende av om de framställs av sökanden eller av svaranden – bedömas endast på grundval av unionsrätten (se, för ett liknande resonemang, domstolens dom i det ovan i punkt 73 nämnda målet kommissionen mot Zoubek, punkt 10, och av den 8 april 1992 i mål C‑209/90, kommissionen mot Feilhauer, REG 1992, s. I‑2613, punkt 13).

79. Det är mot bakgrund av dessa överväganden som sökandens olika yrkanden och kommissionens yrkanden i genkäromålet ska prövas.

C – Sökandens tredje yrkande

80. Sökanden har till stöd för sitt tredje yrkande gjort gällande att kommissionen felaktigt ansåg att de kostnader för vilka sökanden hade begärt ersättning inte var stödberättigande.

81. För att styrka detta påstående har sökanden anfört två grupper av argument. Den första avser kommissionens konstateranden i den slutgiltiga granskningsrapporten, på grundval av vilka kommissionen inte ansåg att de kostnader som framställts inom ramen för de aktuella avtalen var stödberättigande. Den andra rör kvaliteten på granskningen och de omständigheter på vilka den genomfördes.

1. Huruvida konstateranden i granskningsrapporten kan ligga till grund för att anse kostnaderna inte vara stödberättigande

82. Sökanden har anfört flera argument angående konstaterandena i den granskningsrapport som kommissionen lade till grund för sin slutsats att de aktuella avtalen åsidosatts och följaktligen att inga av de kostnader som framställts i enlighet med nämnda avtal var stödberättigande samt att sökanden var skyldig att återbetala de belopp som redan utbetalats.

83. Enligt de principer som tribunalen erinrat om ovan i punkterna 73–77 följer det dels av artikel II.19 i FP6-villkoren, artikel II.16 i eTEN-villkoren och artikel II.20 i CIP-villkoren, dels av artikel 1315 i den belgiska civillagen, som är tillämplig i förevarande fall, att de kostnader som åberopas av sökanden enbart kan ersättas för det fall sökanden kan styrka att det är fråga om verkliga kostnader, att de har ett samband med de aktuella avtalen och uppfyller övriga krav för att vara stödberättigande enligt dessa avtal (se, för ett liknande resonemang, förstainstansrättens dom av den 16 maj 2001 i mål T‑68/99, Toditec mot kommissionen, REG 2001, s. II‑1443, punkterna 94 och 95). Om sådan bevisning förebringas, åligger det kommissionen att visa att denna bevisning kan lämnas utan avseende.

– a) Sökandens bokföring

84. Sökanden har i huvudsak hävdat att dess bokföring var tillförlitlig, att den sköttes enligt grekisk lagstiftning som var tillämplig i förevarande fall och att det var möjligt att göra en sådan bokföringsmässig avstämning som föreskrivs i artikel II.19.1 d i FP6-villkoren, artikel II.20.1 och artikel II.23 CIP-villkoren och artikel II.16 i e-TEN-villkoren mellan å ena sidan bokförda kostnader och erhållna intäkter för de aktuella avtalen och å andra sidan redovisningen för hela dess affärsverksamhet.

85. Tribunalen påpekar inledningsvis när det gäller de felaktigheter som konstaterats i sökandens bokföring, att det framgår av granskningsrapporten att sökanden, på granskarnas begäran, identifierade flera fel i sin bokföring, bland annat en utebliven registrering av två betalningar på 63 000 euro respektive 11 000 euro som erhållits inom ramen för projektet Access-eGOV och ett annat projekt som inte omfattades av granskningen.

86. Det framgår även av granskningsrapporten att granskarna framställt ytterligare en begäran som avser att sökanden skulle tillhandahålla dem årsbalansräkningarna för samtliga kontrollerade år och att sökanden därvid framhållit att den inte enligt lag var skyldig att upprätta sådana handlingar, men att de under alla förhållanden skulle göras tillgängliga efter en kort verifiering. Denna verifiering påvisade felaktigheter i bokföringen avseende registreringen av vissa kostnader. Sökanden anmodades följaktligen att tillhandahålla en ny version av bokföringen. Trots de rättningar som gjorts i bokföringen, kunde granskarna konstatera att de balansräkningar som överlämnats inte möjliggjorde en avstämning mellan deklarerade kostnader och gjorda utbetalningar inom ramen för de aktuella avtalen samt mellan intäkter och kostnader registrerade i sökandens bokföring. Avstämningen mellan bankkontoutdragen för årsslutet och de årsbalansräkningar som tillhandahållits granskarna ledde även till att det konstaterades föreligga stora skillnader mellan dessa handlingar. Flera veckor efter kontrollen på plats tillhandahöll sökanden dessutom olika nya bokföringsmässiga avstämningar i syfte att visa att bokföringen inte var materiellt felaktig och att den fortfarande kunde användas som tillförlitlig grund för granskarna att anta en ståndpunkt angående huruvida kostnaderna är stödberättigande. Det framgår även av granskningsrapporten att samtliga dessa felaktigheter, enligt granskarnas uppfattning, i stor utsträckning berodde på att olika bokföringsprinciper använts under åren. Vissa intäkter och kostnader har således registrerats på dagen för utfärdandet av fakturan medan andra har registrerats på dagen för betalningen.

87. Granskningsrapporten innehåller vidare en tabell av vilken det framgår att det föreligger skillnader mellan de intäkter som ursprungligen registrerats i sökandens bokföring och de granskade intäkterna och att dessa uppgår till -20 936,04 euro för år 2005, +74 060,08 euro för år 2006, -300 euro för år 2007 och ‑8 034,90 euro för år 2008. När det gäller kostnaderna var skillnaderna ‑750,63 euro för år 2004, ‑175,70 euro för år 2006 och ‑490,74 euro för år 2007.

88. Skillnaden när det gäller intäkterna som konstaterats för år 2006 motsvarade enligt denna granskningsrapport två stycken utbetalningar från kommissionen som inte registrerats i sökandens bokföring. Det rörde sig om 63 000 euro för projektet Access-eGOV och 11 000 euro för ett annat projekt.

89. Tribunalen framhåller att sökanden inte bestrider de av granskarna konstaterade skillnaderna mellan kostnader och intäkter för åren 2004–2008 i den bokföring som ursprungligen ställdes till granskarnas förfogande och de kostnader och intäkter som reviderats med anledning av motsägelser som påtalats av kommissionens revisorer efter kontrollen.

90. För att bedöma om dessa skillnader är sådana att de kan medföra att de kostnader som framställts av sökanden inom ramen för de aktuella avtalen inte anses stödberättigande, erinrar tribunalen om att enligt artikel II.19.1 d i FP6-villkoren, för att kostnader som uppkommit vid projektets genomförande ska anses vara stödberättigande ”måste de ha bokförts hos den avtalspart som ådragit sig kostnaderna ... De rutiner som används för bokföring av kostnader och intäkter skall uppfylla bokföringsbestämmelserna i den stat där avtalsparten har sitt säte. Vidare skall man med hjälp av bokföringsrutinerna kunna göra en direkt avstämning mellan å ena sidan de kostnader och intäkter som uppkommit under projektets genomförande och å andra sidan den samlade kostnadsredovisningen av avtalspartens hela affärsverksamhet”.

91. Artikel II.16 i eTEN-villkoren anges föjande:

”De stödberättigande kostnaderna skall ersättas när de har verifierats av avtalsparten. Avtalsparten skall fortlöpande och i enlighet med god redovisningssed i den medlemsstat i vilken han är etablerad föra räkenskaper för projektet och sköta de underlag som behövs för verifiering och attestering av bland annat de kostnader och den arbetstid som han tagit upp i sin kostnadsredovisning. Underlagen skall vara noggranna, fullständiga och beviskraftiga.”

92. I artikel II.20 CIP-villkoren föreskrivs att de stödberättigande kostnaderna ska vara ”möjliga att identifiera och kontrollera, ha registrerats i mottagarens bokföring i enlighet med tillämpliga bokföringsprinciper i det land där stödmottagaren är etablerad och i enlighet med stödmottagarens vanliga kostnadsberäkningsmetoder. Stödmottagarens interna bokförings och revisionsrutiner skall möjliggöra direkt avstämning av de kostnader och intäkter som redovisats för projektet mot motsvarande redovisningar och underlag.”

93. I artikel II.23 CIP-villkoren anges vidare följande:

”De stödberättigande kostnaderna skall ersättas när de har verifierats av stödmottagaren. Avtalsparten skall för detta ändamål fortlöpande och i enlighet med god redovisningssed i den medlemsstat i vilken han är etablerad föra räkenskaper för projektet och sköta de underlag som behövs för verifiering och attestering av bland annat de kostnader och den arbetstid som tagits upp i räkenskaperna. Dessa räkenskaper skall sparas i minst fem år från och med dagen för slutgiltig betalning. Hela den arbetstid som debiteras enligt kontraktet skall bokföras under hela projektets löptid och inom högst två månader från det att projektperioden löpt ut och skall attesteras av den person som ansvarar för arbetena och som utsetts av avtalsparten i enlighet med artikel II.3.b, eller också skall attesteringen göras av avtalspartens bemyndigade finansiellt ansvarige. Underlagen skall vara noggranna, fullständiga och beviskraftiga.”

94. Det framgår av dessa bestämmelser att för att en kostnad som sökanden haft inom ramen för de aktuella avtalen ska anses stödberättigad måste den bland annat ha bokförts av sökanden i enlighet med bokföringslagstiftningen i den stat där sökanden har sitt säte, det vill säga Republiken Grekland. Dessutom ska det med hjälp av sökandens bokföringsrutiner, när det gäller FP6-avtal, vara möjligt att göra en direkt avstämning mellan å ena sidan de kostnader och intäkter som uppkommit under projektets genomförande och å andra sidan den samlade kostnadsredovisningen av sökandens hela affärsverksamhet. När det gäller eTEN- och CIP-avtal ska det vara möjligt att göra en direkt avstämning mellan dessa kostnader och de finansiella deklarationer som ingetts till kommissionen.

95. När det gäller frågan huruvida sökanden i förevarande fall har åsidosatt bestämmelser i grekisk bokföringslagstiftning som är tillämpliga på sökandens redovisning, påpekar tribunalen att på sidan 19 i den slutgiltiga granskningsrapporten av den 22 december 2010 har granskarna endast pekat på en överträdelse av artikel 17.1 i Proedriko diatagma yp’arithmon 186 – kodikas vivlion kai stihion (lag om bokföring och verifikationer i Republiken Grekland) (nedan kallad bokföringslagen). Det framgår emellertid av kommissionens skrivelser att den bland annat har gjort gällande att sökandens bokföring i enlighet med artikel 30.4 i bokföringslagen måste anses felaktig och medföra att sökandens resultat ska fastställas utan stöd av bokföringen i enlighet med artikel 32.1 och 32.2 i Nomos yp’arithmon 2238 – Kyrosi tou kodika forologias isodimatos (lag om inkomstskatt i Republiken Grekland) (nedan kallad inkomstskattelagen) samt erläggande av en tilläggsskatt i enlighet med artikel 86 inkomstskattelagen.

96. Tribunalen framhåller härvid att det är ostridigt mellan parterna att sökanden omfattas av den andra kategorin av bokföring enligt artikel 6 i bokföringslagen. I denna artikel anges följande:

”1. För att bedriva näringsverksamhet är en näringsidkare som hänför sig till den andra kategorin skyldig att bokföra intäkter och kostnader genom att kontoföra dessa i separata kolumner, av vilka det ska framgå

a) typ av verifikation, löpnummer, datum för upprättande eller mottagande ...

b) bruttointäkter från försäljning av varor …, tillhandahållande av tjänster och övriga transaktioner,

c) kostnader för alla köp av varor..., kostnader för erhållna tjänster, allmänna kostnader och övriga transaktioner …

2. Beloppet för varje transaktion enligt föregående punkt anges i särskilda kolumner i huvudbok eller i företeckningar i enlighet med de krav som följer för uppbörd av inkomstskatt och mervärdesskatt. Denna detaljerade uppställning ska göras senast vid utgången av fristen för ingivande av inkomstskattedeklaration ...”

97. Sökanden har inte bestritt att artikel 17.1 i bokföringslagen, som har rubriken ”Frist för löpande bokföring”, föreskriver att ”[a]ffärshändelser ska bokföras … för den andra kategorin senast den femtonde i den månad som följer efter utfärdande eller mottagande av verifikationen.”

98. Det är vidare ostridigt mellan parterna att artikel 30 i bokföringslagen, som har rubriken ”Bokföringens och registrens giltighet och bevisvärde”, har följande lydelse:

”1. Med undantag för vad som följer av nedanstående punkter i denna artikel, påverkas giltigheten och tillförlitligheten av bokföringen och registren som omfattas av denna lagstiftning inte av konstaterade felaktigheter och brister i denna, och den behöriga skattemyndigheten är skyldig att godta uppgifter i bokföringen och registren vid fastställande av näringsidkarnas skatteplikt. Nämnda felaktigheter och brister medför, med undantag för vad som är stadgat i särskild lagstiftning, enbart finansiella och administrativa sanktioner som är proportionella i förhållande till art och svårighetsgrad med hänsyn till de belopp som följer av den förda bokföringen.

2. Bokföringen och registren anses innehålla brister och felaktigheter samt medföra ett fastställande av skatteplikt utan tillämpning av bokföringen enbart i de fall som föreskrivs i punkterna 3, 4, 6 och 7 nedan.

3. Bokföringen och registren för den andra och den tredje kategorin anses vara bristfällig när ett eller samtliga av nedanstående villkor är uppfyllda: den skattskyldige ... b) håller eller upprättar eller bevarar bokföringen och registren enligt denna lagstiftning på ett sätt som strider mot dess bestämmelser.

…

Händelser eller felaktigheter eller brister som avses i denna punkt anses enbart utgöra en bristfällighet när de endast beror på ett fel eller ett ursäktligt misstag eller när de gör det objektivt omöjligt, och inte enbart försvårar, en skattekontroll avseende skattskyldigheten.

De fall som rör konstaterade brister i bokföring och register som företaget håller samt då det är omöjligt att återge innehållet på en optisk skiva till vilken kassaregistret hänvisar, innebär inte att det är objektivt omöjligt att genomföra en kontroll när de relevanta uppgifterna kan kompenseras av förteckningar eller elektromagnetiskt stöd eller andra detaljerade uppgifter som lämnas till skattegranskaren inom av denne angiven fristen, förutsatt att dessa uppgifter klart framgår i syfte att göra bokföringsmässiga avstämningar och gör det möjligt att kontrollera dessa uppgifter med stöd av bokföringen och registren.

Bristfälligheten måste avse en omöjlighet att göra specifika bokföringsmässiga avstämningar avseende höga belopp i förhållande till de belopp som framgår av bokföringen och registren samt vara motiverad.

4. Bokföringen och registren för den andra och den tredje kategorin anses vara felaktiga när ett eller samtliga av nedanstående villkor är uppfyllda:

a) Den skattskyldige bokför inte intäkter och kostnader, eller bokför felaktigt eller bokför kostnader som inte ägt rum och för vilka det inte har utfärdats någon skattehandling ...

För att det ska bli fråga om att fastställa resultatet utom bokföringen, måste de händelser eller brister som avses i denna punkt avse större belopp och ha en väsentlig inverkan på resultatet eller objektivt göra det omöjligt att i bokföringen kontrollera huruvida skattskyldigheten har fullgjorts, varvid bestämmelserna i de två sista styckena i punkt 3 i förevarande artikel är tillämpliga analogt på de händelser och underlåtelser som nämns i punkterna f och i i förevarande punkt.

... Följande anses inte vara en bristfällighet eller en felaktighet: a) Bokföring av en intäkt eller en kostnad för en annan period än den till vilken intäkten eller kostnaden hör …”

99. Det framgår av dessa bestämmelser att bokföringen och registren för den andra bokföringskategorin i den mening som avses i artikel 6 i bokföringslagen under vissa omständigheter kan anses vara bristfällig eller felaktig och därmed inte längre vara giltig och sakna bevisvärde.

100. Bokföringen och registren för den andra bokföringskategorin i den mening som avses i artikel 6 i bokföringslagen anses vara bristfällig bland annat när den skattskyldige håller nämnda bokföring och register på ett sätt som strider mot bestämmelserna i bokföringslagen, förutsatt att felaktigheterna eller bristerna inte beror på ett fel eller ett ursäktligt misstag eller de gör det objektivt omöjligt att genomföra, och inte enbart försvårar, en kontroll av bokföringen. Det är inte objektivt omöjligt att genomföra en kontroll när de relevanta uppgifterna kan kompenseras av förteckningar eller elektromagnetiskt stöd eller andra detaljerade uppgifter som lämnas till skattegranskaren inom av denne angiven fristen, förutsatt att dessa uppgifter klart framgår.

101. Bokföringen och registren för den andra bokföringskategorin i den mening som avses i artikel 6 i bokföringslagen anses vara felaktig bland annat när den skattskyldige inte bokför intäkter och kostnader, eller bokför felaktigt eller bokför kostnader som inte ägt rum och för vilka det inte har utfärdats någon skattehandling. För att det emellertid ska bli fråga om att fastställa resultatet utom bokföringen, måste de händelser eller brister som avses i denna punkt avse större belopp och ha en väsentlig inverkan på resultatet eller objektivt göra det omöjligt att i bokföringen kontrollera huruvida skattskyldigheten har fullgjorts.

102. Bokföring av en intäkt eller en kostnad för en annan period än den till vilken intäkten eller kostnaden hör anses för övrigt inte vara en bristfällighet eller en felaktighet.

103. Kommissionen har i sina inlagor hävdat att de fel som granskarna hittade i sökandens bokföring utgör felaktigheter i den mening som avses i artikel 30.4 i bokföringslagen.

104. Tribunalen noterar att parterna i sina inlagor utförligt har tagit upp frågan huruvida bestämmelserna i bokföringslagen är tillämpliga i förevarande fall, varvid syftet med meningsutbytet var att utreda huruvida sökanden kunde bli föremål för ett fastställande av det skattegrundande beloppet utom bokföringen i enlighet med artikel 32 i bokföringslagen. Det framgår emellertid av själva lydelsen i artikel 30.2 i bokföringslagen att huruvida bokföringen och registren är bristfälliga eller felaktiga kan konstateras oberoende av sanktionsåtgärden, det vill säga att det skattegrundande belopp som ”i förekommande fall” kan bli följden fastställs utom bokföringen. Mot denna bakgrund saknar frågan huruvida sökanden omfattas av bestämmelserna i bokföringslagen i förevarande fall betydelse för bedömningen av om sökandens bokföring är felaktig.

105. Det ska således endast undersökas om de fel som granskarna konstaterade i sökandens bokföring i förevarande fall innebar att bokföringen var felaktig i den mening som avses i artikel 30.4 i bokföringslagen.

106. Det framgår härvid av granskningsrapporten att en stor del av de fel som konstaterades vid kontrollen berodde på att vissa kostnader och vissa utgifter hade registrerats vid tidpunkten för verifikationens upprättande eller mottagande medan andra kostnader och utgifter hade registrerats då sökanden gjort eller erhållit en betalning.

107. Enligt sökanden var en alternativ användning av dessa bokföringsmetoder i enlighet med grekisk rätt och medförde att vissa intäkter och vissa kostnader hade bokförts för perioder till vilka de inte hörde. Enligt artikel 30.4 i bokföringslagen utgör sådana fel inte att bokföringen är felaktig.

108. Tribunalen framhåller emellertid att sökanden inte bestrider att de konstaterade felen när det gäller intäkternas storlek år 2006 beror på att bokföring helt enkelt inte har skett och inte att bokföringen av dessa intäkter gjorts vid ett felaktigt datum. Det ska erinras om att en utebliven bokföring av en intäkt utgör en felaktig bokföring enligt ordalydelsen i artikel 30.4 i bokföringslagen.

109. Mot bakgrund av lydelsen i artikel 30.1 och 30.4 i bokföringslagen kunde kommissionen ifrågasätta giltigheten och bevisvärdet av sökandens bokföring för år 2006.

110. Det ska även påpekas att sökanden inte uttryckligen har bestritt granskarnas konstaterande i granskningsrapporten att det förhållandet att sökanden uppdaterade bokföringen först sedan det påpekats att vissa kostnader och intäkter inte bokförts, det vill säga under den veckan då kontrollerna på plats ägde rum, utgör ett åsidosättande av artikel 17.1 i bokföringslagen. Enligt denna bestämmelse var sökanden skyldig att uppdatera bokföringen inom senast femton dagar i den månad som följer efter utfärdande eller mottagande av verifikationen.

111. Sökanden har härvid endast gjort gällande att det följder av ett cirkulär för tolkning av denna bestämmelse att ”[n]är näringsidkaren under bokföringsperioden erhåller handlingar avseende köp av varor (fakturor) före mottagandet av dessa varor, ska något införande i näringsidkarens bokföring inte ske, utan dessa affärshändelser bokförs när varorna erhålls”, utan att närmare förklara på vilket sätt detta gjorde det berättigat att inte bokföra av kommissionen genomförda utbetalningar inom den föreskrivna fristen.

112. Av detta följer att åtminstone beträffande år 2006 var sökandens bokföring inte i överensstämmelse med tillämplig grekisk lagstiftning.

113. Denna slutsats påverkas inte av artikel 5.5 i Nomos yp’arithmon 2523 – Diikitikes kai pinikes kyrosis sti forologiki nomothesia kai alles diataxeis (lag nr 2523/97 om administrativa och straffrättsliga sanktioner i skattelagstiftningarna) som åberopats av sökanden. Enligt denna bestämmelse påförs i vissa undantagsfall inte några böter när felaktigheter och utelämnanden konstaterats som utgör sådana formfel som inte ingår bland de fel som påverkar giltigheten av bokföringen och registren och medför att de inte längre är korrekta och som inte gör det synnerligen svårt att genomföra bokföringsmässiga kontroller. Detta gäller dock under förutsättning det är fråga om ett ursäktligt fel eller utelämnande, utom för det fall att det kan styrkas att en rekommendation tidigare lämnats av en skattegranskare eller skattemyndighet beträffande den korrekta tillämpningen av bestämmelserna i bokföringslagen. De fel som konstaterats i sökandens bokföring ingår nämligen bland sådana fel som påverkar bokföringens giltighet och som medför att den inte längre är korrekt, åtminstone beträffande år 2006.

114. När det gäller frågan huruvida det var möjligt att göra en sådan bokföringsmässig avstämning som föreskrivs i artikel II.19.1 d i FP6-villkoren, artikel II.20.1 och artikel II.23 CIP-villkoren och artikel II.16 i e-TEN-villkoren mellan å ena sidan bokförda kostnader och erhållna intäkter för de aktuella avtalen och å andra sidan redovisningen för hela dess affärsverksamhet, påpekar tribunalen att parterna inte har företett någon version av sökandens bokföring som ursprungligen ställdes till granskarnas förfogande. Parterna har heller inte företett de bokföringshandlingar som sökanden därefter tillhandahöll granskarna i samband med granskningen och även efter det att granskningen avslutats.

115. Tribunalen konstaterar dock att en sådan åtgärd åtminstone hade krävt att intäkterna och kostnaderna vad avser de aktuella avtalen hade bokförts korrekt av sökanden. Eftersom den bokföring som ursprungligen ställdes till granskarnas förfogande innehöll felaktigheter, kunde denna inte ligga till grund för en bokföringsmässig avstämning.

116. Sökanden har vidare gjort gällande att det trots de konstaterade felen i bokföringen inte var objektivt omöjligt att göra en bokföringsmässig avstämning. Tribunalen finner inte dessa argument övertygande.

117. När det gäller sökandens påstående om att kommissionen inte preciserade vilka som var de icke officiella bokföringsuppgifter med stöd av vilka kommissionen försökte kontrollera bokföringens trovärdighet och att användningen av sådana uppgifter strider mot de grundläggande principerna för kontroll av bokföringen, konstaterar tribunalen att ett sådant påstående innebär en omkastad bevisbörda. Det ankommer nämligen på sökanden att visa att en kontroll var objektivt möjlig att genomföra på grundval av andra uppgifter, trots de konstaterade felen i bokföringen. Sökanden kan således inte kritisera kommissionen för att den på grund av de konstaterade felen i bokföringen försökte genomföra kontrollen på grundval av icke officiella uppgifter.

118. När det sedan gäller sökandens argument om att kommissionen åberopade de ändringar som på dess begäran gjorts av bokföringen till stöd för konstaterandet att det var omöjligt att göra en bokföringsmässig avstämning, vilket strider mot principen att en part inte får förneka eller åberopa en omständighet som hänför sig till denna parts eget agerande, påstående eller förnekelse (non concedit venire contra factum proprium), konstaterar tribunalen att detta påstående saknar stöd i de faktiska omständigheterna. Det framgår nämligen såväl av granskningsrapporten som av kommissionens inlagor att kommissionen inte har hävdat att de aktuella ändringarna gjorde det omöjligt att genomföra en avstämning, utan att det inte var möjligt att genomföra nämnda avstämning – trots de ändringar som gjorts för att avhjälpa de konstaterade felen i sökandens bokföring.

119. När det gäller sökandens argument att en bokföringsmässig avstämning var möjlig i den mån sökanden hade bokfört deklarerade kostnader och erhållna intäkter enligt de aktuella avtalen och sparat de relevanta verifikationerna, konstaterar tribunalen att detta påstående direkt motsägs av konstaterandet – vilket inte har bestritts av sökanden – att en intäkt på 63 000 euro inom ramen för avtalet Access-eGOV inte hade bokförts. Om det därvid antas att detta påstående ska tolkas så, att det enbart är tillämpligt på övriga intäkter och kostnader som hänför sig till de aktuella avtalen, konstaterar tribunalen att sökanden inte har åberopat någon bevisning till stöd för detta.

120. När det gäller sökandens argument att kommissionen medgav att en direkt jämförelse kunde göras mellan utgifter och kostnader avseende de program som finansierades av unionen och den allmänna ställningen för sökandens konton genom att i svaromålet konstatera att 84,14 procent av sökandens totala intäkter för åren 2007–2009 härrörde från sökandens ersatta deltagande i projekt som finansierades av unionen, och att 53,19 procent av dessa projekt utgör projekt som leds av kommissionens generaldirektorat (GD) ”Informationssamhälle och medier”, framhåller tribunalen att den granskade perioden började år 2004 och det förhållandet att kommissionen kunde beräkna den del som motsvarades av projekt finansierade av unionen i förhållande till sökandens totala intäkter för åren 2007–2009 visar således inte att kommissionen därigenom kunde genomföra en bokföringsmässig avstämning i enlighet med bestämmelserna i de aktuella kontrakten.

121. När det slutligen gäller sökandens påstående att sökanden slutligen har ingett exakta bokföringsuppgifter jämte relevanta verifikationer till kommissionen, vilket sökanden hävdar att kommissionen medgett, framhåller tribunalen att kommissionen har bestritt detta påstående och hävdat att de aktuella bokföringsuppgifterna fortfarande innehöll felaktigheter samt att sökanden inte har företrätt de aktuella uppgifterna, vilket medför att det inte är möjligt att kontrollera huruvida en bokföringsmässig avstämning hade kunnat genomföras på grundval av dessa uppgifter.

122. Härav följer att sökanden inte har visat att granskarna, trots angivna fel i bokföringen, hade kunnat göra en direkt jämförelse mellan kostnader och intäkter såvitt avser de aktuella avtalen och den allmänna ställningen för sökandens konton.

123. Tribunalen konstaterar således att sökanden inte har iakttagit de villkor angående bokföringsskyldighet som föreskrivs i artikel II.19.1 d i FP6-villkoren, artikel II.16 i eTEN-villkoren samt artiklarna II.20 och II.23 i CIP-villkoren genom att hålla sin bokföring på ett sätt som strider mot tillämplig grekisk lagstiftning och som inte gjorde det möjligt för kommissionen att genomföra en bokföringsmässig avstämning.

– b) Ändringen av personalens närvarolistor

124. Sökanden har i huvudsak gjort gällande att dess system för närvarolistor för personalen var tillförlitligt. Sökanden har härvid hävdat att de handskrivna ändringar som kommissionen funnit på personalens närvarolistor inte utgjorde ändringar som gjorts i efterhand utan personalens vetskap, utan härrör från tillämpningen av ett system för dubbelkontroll av programdirektören, endast avser datum och inte antalet arbetade timmar och endast avser 72 närvarolistor. Detta utesluter att dessa ändringar hade kunnat ha en inverkan på den verkliga tidsåtgången för det utförda arbetet.

125. Tribunalen erinrar om att enligt artikel 19.1 a i FP6-villkoren, artikel II.13.1 i eTEN-villkoren, artikel II.20.1 i CIP-villkoren ska kostnaderna hänföra sig till genomförandet av projektet. Enligt artikel II.14.1 i eTEN-villkoren och artikel II.21.2 i CIP-Villkoren är det endast kostnader för den arbetstid som faktiskt lagts ned på projektet av en person som är direkt knuten till detta som kan göras gällande som projektkostnader.

126. Sökanden har inte bestritt att det föreligger handskrivna ändringar på personalens närvarolistor. Sökanden har emellertid hävdat att ändringar endast förekommer i 72 av 1600 närvarolistor och att dessa ändringar har gjorts av programdirektören inom ramen för ett system med dubbelkontroller av arbetstiden för att säkerställa att arbetstiden motsvarar den exakta tidsåtgången för det utförda arbetet. För övrigt avser dessa ändringar enbart datumen och inte tidsåtgången för det genomförda arbetet.

127. När det gäller andelen närvarolistor som innehåller ändringar, konstaterar tribunalen att de 72 närvarolistorna inte ska jämföras med det totala antalet närvarolistor som upprättats av sökanden inom ramen för de aktuella avtalen, utan med det antal närvarolistor som kontrollerats av kommissionen, det vill säga 770 stycken. Antalet ändrade närvarolistor som ska beaktas uppgår således till 10 procent av de närvarolistor som kontrollerats av kommissionen. Det ska härvid erinras om att det ankommer på sökanden att visa att det inte finns några andra närvarolistor som innehåller handskrivna ändringar, vilket sökanden inte har gjort i förevarande fall. Sökanden har endast nöjt sig med att ange att sökanden håller de aktuella närvarolistorna till tribunalens förfogande. Även om sökanden skulle ha bevisat att det inte finns någon ytterligare närvarolista med handskrivna ändringar, är andelen ändrade närvarolistor, även i jämförelse med det totala antalet närvarolistor, tillräckligt stort för att det ska föreligga rimliga tvivel om huruvida systemet för registrering av arbetstid är funktionellt.

128. Tribunalen godtar inte heller påståendet att ändringarna enbart avsåg de datum då arbetet utfördes och att de saknade betydelse för antalet arbetade timmar. Bara genom att läsa den månatliga närvarolistan från programdirektören för oktober månad 2004 i Ask-It-projektet, som återfinns i bilaga B101, kan det konstateras att ändringarna inte enbart avser de datum då de arbetade timmarna utfördes utan även antalet arbetstimmar. Det kan således konstateras att det totala antalet arbetstimmar som ursprungligen angavs till 136, ändrades och fastställdes till 120. De månatliga närvarolistorna från programdirektören för oktober 2006 visar dessutom att de arbetstimmar som ursprungligen deklarerades inom ramen för EU4ALL-projektet den 18 och den 19 oktober, efter ändringen har deklarerats inom ramen för eABILITIES-projektet.

129. Sökanden har gjort gällande att de konstaterade ändringarna var resultatet av ett system för dubbelkontroll av arbetstiden i syfte att säkerställa den exakta tidsåtgången för det utförda arbetet. Tribunalen påpekar att det framgår av granskningsrapporten att systemet i fråga innebar en första kontroll i slutet av varje månad i samband med att den månatliga närvarolistan upprättades och därefter en andra kontroll av programdirektören innan den officiella rapporten skickades till samordnaren för projektet eller till kommissionen. Sökanden har emellertid inte på ett övertygande sätt kunnat förklara varför den andra kontrollen som genomfördes av programdirektören ledde till ett så stort antal handskrivna ändringar i närvarolistorna. Tribunalen påpekar härvid att sökanden varken har gjort gällande eller styrkt att det var motiverat att göra de handskrivna ändringarna på de månatliga närvarolistorna efter att de upprättats. Sökandens system för registrering av arbetstid tycks mot denna bakgrund mindre ha avsett att säkerställa registrering av det exakta antalet deklarerade timmar för varje anställd i ett specifikt program än att göra det möjligt att justera antalet timmar innan den slutliga rapporten skickades till kommissionen, och detta av skäl som inte har kunnat förklaras av sökanden.

130. Tribunalen konstaterar mot denna bakgrund, tvärtemot vad sökanden har gjort gällande, att detta system för registrering av arbetstid inte gjorde det möjligt att konstatera huruvida personalkostnaderna verkligen hade uppkommit, såsom utgör ett krav enligt artikel 19.1 a i FP6-villkoren, artikel II.13.1 i eTEN-villkoren, artikel II.20.1 i CIP-villkoren, och huruvida endast kostnader för den arbetstid som personalen faktiskt lagt ned på projektet har tagits upp i projektet, såsom krävs enligt artikel II.14.1 i eTEN-villkoren och artikel II.21.2 i CIP-villkoren, eller huruvida bolaget hade deklarerat perioder under vilka personalen var knuten till andra projekt såsom arbetstid som utförts inom ramen för de aktuella avtalen.

– c) Den arbetstid som deklarerats av programdirektören

131. Sökanden har i huvudsak hävdat att kommissionen inte har anfört någon bevisning till stöd för att det antal arbetstimmar som deklarerats för programdirektören inom ramen för de aktuella avtalen i sig är överdrivet stort eller med hänsyn till verksamheter som denne utfört som inte hänför sig till genomförandet av nämnda avtal.

132. Tribunalen erinrar, såsom anförts ovan vid punkt 83, om att det i enlighet med den lag som är tillämplig i förevarande tvist ankommer på sökanden att styrka att det är fråga om verkliga kostnader som har deklarerats til