SV Europeiska unionens officiella tidning C 350/3

Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 28 juli 2016 (begäran om förhandsavgörande från Finanzgericht Hamburg – Tyskland) – Masterrind GmbH mot Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(Mål C-469/14) (1)

((Begäran om förhandsavgörande - Jordbruk - Förordning (EG) nr 1/2005 - Skydd av djur under transport - Långa transporter - Punkt 1.4 d i kapitel V i bilaga I - Transporttider och viloperioder för djuren under transporten - Transport av nötkreatur - Begreppet ”tillräcklig vilotid på minst en timme” - Möjlighet att avbryta transporten vid flera tillfällen - Artikel 22 - Dröjsmål under transporten - Förordningarna (EG) nr 1234/2007 och (EU) nr 817/2010 - Exportbidrag - Krav på djurskydd under transport av levande nötkreatur - Förordning nr 817/2010 - Artikel 2.2–2.4 - Officiella veterinären vid utförselstället - Rapport och anteckning i det dokument som styrker att djuren har lämnat unionens tullområde när det gäller huruvida tillämpliga bestämmelser i förordning nr 1/2005 har följts - Icke tillfredsställande resultat vid företagna kontroller - Artikel 5.1 c - Huruvida nämnda anteckning är bindande för den nationella myndighet som är behörig att betala ut exportbidrag))

(2016/C 350/03)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Finanzgericht Hamburg

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: Masterrind GmbH

Svarande: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

Domslut

1) Punkt 1.4 d i kapitel V i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 1/2005 av den 22 december 2004 om skydd av djur under transport och därmed sammanhängande förfaranden och om ändring av direktiven 64/432/EEG och 93/119/EG samt förordning (EG) nr 1255/97 ska tolkas så, att det vid en vägtransport av djur av de arter som avses i denna bestämmelse, exempelvis nötkreatur, förutom kalvar, i princip kan göras avbrott för en vilotid överstigande en timme mellan transportfaserna. Den mellanliggande vilotiden får emellertid aldrig vara så lång att den, med hänsyn till de konkreta omständigheterna runt denna vilotid och transporten i dess helhet, medför en risk för att de transporterade djuren skadas eller orsakas onödigt lidande. Den sammanlagda tiden för transport och vila, såsom dessa perioder regleras i punkt 1.4 d i detta kapitel, får dessutom inte överstiga 29 timmar, med möjlighet till två timmars förlängning i djurens intresse, i enlighet med punkt 1.8 i nämnda kapitel, och utan hinder av bestämmelserna i artikel 22 i denna förordning i fall av oförutsedda omständigheter. Transportperioderna på högst 14 timmar för varje period får vidare innehålla ett eller flera färduppehåll. Dessa färduppehåll ska adderas till transportfaserna vid beräkningen av den sammanlagda tiden för den transportperiod som de ingår i, vilken får vara högst 14 timmar.

2) Kommissionens förordning (EU) 817/2010 av den 16 september 2010 om tillämpningsföreskrifter enligt rådets förordning (EG) nr 1234/2007 beträffande de krav på djurskydd under transport av levande nötkreatur som gäller för beviljande av exportbidrag ska tolkas så, att den myndighet som är behörig att betala ut exportbidrag avseende nötkreatur inte är bunden av den anteckning som gjorts av den officiella veterinären vid utförselstället i det dokument som styrker att de berörda djuren har lämnat Europeiska unionens tullområde, i vilket det anges att tillämpliga bestämmelser i förordning nr 1/2005 inte har följts vid transporten av dessa djur, vad gäller samtliga eller en del av djuren.

(1) EUT C 16, 19.1.2015.