9

I punkterna 1–14 i den överklagade domen sammanfattas bakgrunden till tvisten enligt följande: ”1 [Larko] är ett stort företag som specialiserat sig inom utvinning och bearbetning av lateritmalm, utvinning av brunkol och produktion av ferronickel och biprodukter. 2 Företaget etablerades år 1989 som ett nytt företag efter likvidationen av Hellenic Mining and Metallurgical SA. Vid tidpunkten för de faktiska omständigheterna i det ursprungliga målet hade bolaget tre aktieägare: Grekiska staten vilken innehade 55,2 procent av aktierna via det privata kreditinstitutet Hellenic Republic Asset Development Fund, National Bank of Greece SA (nedan kallad NBG), som innehade 33,4 procent av aktierna och Public Power Corporation (den största elproducenten i Grekland, i vilken staten är majoritetsägare), som innehade 11,4 procent av aktierna. 3 I mars 2012 underrättade den grekiska privatiseringsfonden (Hellenic Republic Asset Development Fund) … kommissionen om ett program för privatisering av Larko. 4 I april 2012, inledde kommissionen ex officio en preliminär granskning av privatiseringen i överensstämmelse med reglerna om statligt stöd. 5 [Granskningen] avsåg följande sex åtgärder: – Den första åtgärden gällde ett avtal om skulduppgörelse från år 1998 mellan Larko och dess största fordringsägare. Enligt avtalet skulle Larkos skulder till fordringsägarna löpa med en årlig ränta på 6 procent. Åtgärden avsåg också den omständigheten att grekiska staten aldrig krävde betalning av denna skuld (nedan kallad åtgärd 1). – Den andra åtgärden avsåg en garanti för ett lån på 30 miljoner euro från ATE Bank till Larko. Den av grekiska staten år 2008 beviljade garantin (nedan kallad åtgärd 2 …) täckte 100 procent av lånet i upp till tre år och hade en garantipremie på 1 procent per år. – Den tredje åtgärden rörde en ökning av aktiekapitalet med 134 miljoner euro som Larkos styrelse hade föreslagit år 2009. Larkos tre aktieägare hade godkänt ökningen i vilken grekiska staten deltog fullt ut och NBG delvis (nedan kallad åtgärd 3 …). – Den fjärde åtgärden angick en garanti som staten beviljade år 2010, på obestämd tid vilken skulle täcka ett garantibrev från NBG till Larko på omkring 10,8 miljoner euro, med en garantipremie på 2 procent per år (nedan kallad åtgärd 4 …). Garantibrevet i fråga garanterade uppskov med verkställigheten, från Areios Pagos sida (Högsta domstolen, Grekland) av en dom meddelad av Efeteio Athinon (appellationsdomstol i Aten, Grekland) i vilken det fastställdes att Larko hade en skuld på 10,8 miljoner euro hos en fordringsägare. – Den femte åtgärden rörde garantibrev som genom beslut av grekiska domstolar ersatte förskottsbetalning av ett obligatoriskt skattetillägg på 25 procent (nedan kallad åtgärd 5). – Den sjätte åtgärden avsåg två garantier som staten lämnade år 2011 för två lån på 30 miljoner, respektive 20 miljoner euro från ATE Bank. Garantierna gav 100 procent täckning och hade en premie på 1 procent per år (nedan kallad åtgärd 6 …). 6 Under undersökningens gång begärde kommissionen kompletterande upplysningar av de grekiska myndigheterna, vilka dessa översände år 2012 och 2013. Det hölls även möten mellan kommissionens ansvariga avdelningar och företrädare för de grekiska myndigheterna. 7 Genom beslut av den 6 mars 2013 (EUT C 136, 2013, s. 27, nedan kallat inledningsbeslutet), inledde kommissionen den formella granskningen vilken föreskrivs i artikel 108.2 FEUF angående statligt stöd SA.34572 (13/C) (ex 13/NN). 8 Under det förfarande som föreskrivs i 108.2 FEUF anmodade kommissionen de grekiska myndigheterna och berörda tredje parter att lägga fram synpunkter på de åtgärder som nämnts ovan i punkt 5. Kommissionen mottog de grekiska myndigheternas synpunkter den 30 april 2013 men den mottog inga synpunkter från berörda tredje parter. 9 Den 27 mars 2014 antog kommissionen [det omtvistade beslutet]. 10 I det [omtvistade] beslutet fann kommissionen inledningsvis att Larko, vid den tid då de sex ifrågavarande åtgärderna hade beviljats, var ett företag i svårigheter i den mening som avses i [riktlinjerna för statligt stöd till undsättning och omstrukturering]. 11 Vad angår bedömningen av de åtgärder som nämnts i punkt 5 ovan, fann kommissionen först att åtgärderna 2 4 och 6 utgjorde statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF. Vidare ansåg kommissionen att dessa åtgärder hade beviljats i strid med skyldigheterna att underrätta kommissionen och att förbjuda genomförandet som fastställs i artikel 108.3 FEUF och slutligen att de nämnda åtgärderna utgjorde stöd som var oförenliga med den inre marknaden och måste återkrävas i den mening som avses i artikel 14.1 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel [108 FEUF] (EGT L 83, 1999, s. 1). 12 Kommissionen fann även att … åtgärderna 1 och 5 … inte utgjorde statligt stöd. 13 Artikeldelen i det [omtvistade] beslutet har följande lydelse: ”… Artikel 2 Det statliga stöd på 135820824,35 euro i form av statliga garantier till [Larko] under 2008, 2010 och 2011 och statens bidrag till företagets kapitalökning under 2009 som Grekland olagligen har beviljat i strid mot artikel 108.3 [FEUF] är oförenligt med den inre marknaden. Artikel 3 1. Grekland ska från mottagaren återkräva det oförenliga stöd som anges i artikel 2. 2. Det stöd som ska återkrävas ska innefatta ränta från och med den dag då stödet ställdes till stödmottagarnas förfogande till och med den dag det har återbetalats. … Artikel 6 Detta beslut riktar sig till Republiken Grekland.’ 14 I bilagan till det [omtvistade] beslutet tillhandahålls ’Information om stödbelopp som har tagits emot, som ska återkrävailken återges nedan: Stödmottagarens identitet – åtgärd Totalt mottaget stöd Stödbelopp totalt som ska återkrävas (kapital) Redan återkrävt stödbelopp Kapital Ränta på återkrävt belopp Lar[k]o –åtgärd 2 30 000 000 30 000 000 0 0 Lar[k]o –åtgärd 3 44 999 999,40 44 999 999,40 0 0 Lar[k]o –åtgärd 4 10 820 824,95 10 820 824,95 0 0 Lar[k]o –åtgärd 6 50 000 000 50 000 000 0 0 ”