ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
I enlighet med artikel 45 i tjänsteföreskrifterna, är det, när en tjänsteman kan befordras under det år då denne förflyttas, tillsättningsmyndigheten vid den ursprungliga institutionen som är behörig att fatta beslut om befordran. För att avgöra om en tjänsteman ska befordras retroaktivt från den 1 januari år N (och även i största allmänhet under år N) ska tillsättningsmyndigheten göra en jämförelse av tjänstemännens tidigare kvalifikationer, i synnerhet för år N-1(och med beaktande av betygsrapporterna för dessa tjänstemän för år N-1 och tidigare år). Det är således nödvändigt att jämföra kvalifikationerna för de tjänstemän som förflyttats med kvalifikationerna för de tjänstemän som var kolleger med dessa under det år som föregick förflyttningen. Det är endast den ursprungliga institutionen som kan göra denna bedömning på ett riktigt sätt.

När däremot en tjänsteman förflyttas under det år som föregår det år när vederbörande kan befordras med verkan från och med den 1 januari är situationen dock annorlunda. I denna situation kan tjänstemannens kvalifikationer för år N-1 inte endast jämföras med de tjänstemän som var kolleger vid den ursprungliga institutionen, eftersom även kvalifikationerna för kollegerna på den nya institutionen måste beaktas. Under dessa omständigheter är det den mottagande institutionen som är behörig att besluta om vederbörandes befordran. Jämförelsen av kvalifikationer och betyg för en tjänsteman som nyligen förflyttats från en annan institution är svårare än en jämförelse som enbart görs mellan tjänstemännen på den mottagande institutionen, men den är i sig varken omöjlig eller diskriminerande. En sådan jämförelse kräver en ytterligare insats för att göra bedömningar jämförbara vilka inte med nödvändighet var jämförbara ursprungligen, och ett sådant tillvägagångssätt kan inte likställas med ett åsidosättande av principen om likabehandling.

(se punkterna 22–25)

Hänvisning till

Förstainstansrätten: 11 juni 1998, Skrikas mot parlamentet, T‑167/97, punkt 45

Personaldomstolen: 28 juni 2011, Mora Carrasco m.fl. mot parlamentet, F‑128/10, punkterna 35 och 39; 5 juli 2011, Alari mot parlamentet, F‑38/11, punkt 31
Sammanfattning av personalmål



Sammanfattning av personalmål

Sammanfattning

1. Tjänstemän – Talan – Rättsakt som går någon emot – Begrepp – Uttryckligt beslut om avslag av en begäran, som delgivits efter ett tyst avslag som vunnit laga kraft – Bekräftande rättsakt

(Tjänsteföreskrifterna, artikel 90 och 91)

2. Förfarande – Rättegångskostnader – Ersättning – Särskilda omständigheter

(Förstainstansrättens rättegångsregler, artikel 87.3, första stycket; personaldomstolens rättegångsregler, artikel 122)

1. Ett uttryckligt avslagsbeslut avseende en föregående begäran, som delgivits den berörda parten efter ett tyst avslagsbeslut som vunnit laga kraft, utgör en rättsakt som enbart bekräftar det tidigare beslutet och kan därmed inte ses som en rättsakt som går någon emot och som kan bli föremål för en ogiltighetstalan enligt artikel 91.1 i tjänsteföreskrifterna.

(se punkt 27)

2. Enligt artikel 87.3 första stycket i förstainstansrättens rättegångsregler, vilka i tillämpliga delar gäller personaldomstolen till dess att personaldomstolens rättegångsregler träder i kraft den 1 november 2007 kan rätten besluta att kostnaderna ska delas, om särskilda omständigheter motiverar det.

En särskild omständighet som kan medföra att sökandens rättegångskostnader ska delas mellan den berörda institutionen och sökanden kan vara att administrationen, när en talan avvisas för att det föregående klagomålet ingetts för sent, inte har informerat sökanden att det beslut klagomålet avsåg utgör en enbart bekräftande rättsakt som inte kan angripas genom en ogiltighetstalan, och dessutom inte påpekat att klagomålet riskerade att komma in för sent, vilket därigenom, med åsidosättande av omsorgsplikten, kunde inge tjänstemannen den felaktiga uppfattningen att om han väckte talan skulle denna kunna tas upp till sakprövning.

(se punkterna 35–39)
Att enbart vara bosatt i ett land för att komplettera universitetsstudier, vilka per definition är att anse som tillfälliga, räcker inte för att det ska antas att det föreligger en vilja att flytta centrum för de huvudsakliga intressena till detta land. Det är emellertid inte uteslutet att en vistelse som student utgör den varaktiga bosättningen i samma land, under förutsättning att vederbörande, med beaktande av övriga relevanta omständigheter, styrker att han eller hon har varaktiga sociala eller yrkesrelaterade band till ifrågavarande land.

I fråga om en situation där studier följs av praktiktjänstgöring och/eller anställning på samma ort, kan vederbörandes fortsatta närvaro i det berörda landet således ge upphov till en visserligen motbevisbar presumtion om att denne haft för avsikt att flytta sitt permanenta eller varaktiga centrum för sina intressen, och därmed sin varaktiga bosättning, till detta land.

Vederbörandes avsikt att flytta det permanenta centret för sina intressen till denna stat under studietiden kan emellertid inte bedömas i efterhand, mot bakgrund av de fakta och omständigheter som ägt rum efter studietiden. Om man godtog ett sådant tillvägagångssätt, så skulle det nämligen innebära att man bortsåg från de sakomständigheter som kännetecknade vederbörandes situation under själva studietiden. Den omständigheten att vederbörande har haft sin varaktiga bosättning i anställningsstaten under praktiktjänstgöringen eller anställningen innebär således inte att det går att retroaktivt slå fast att vederbörande flyttat centrum för sina intressen redan under studietiden.

(se punkterna 49, 50 och 61)

Personaldomstolen: dom av den 4 december 2008, Blais/ECB, F‑6/08, EU:F:2008:160, punkt 90; dom av den 9 mars 2010, Tzvetanova/kommissionen, F‑33/09, EU:F:2010:18, punkt 45; dom av den 15 mars 2011, Mioni/kommissionen, F‑28/10, EU:F:2011:23, punkterna 31 och 32, och dom av den 18 juni 2015, Pondichie/kommissionen, F‑50/14, EU:F:2015:62, punkt 39
31

Det ska vidare även konstateras att sökanden i sitt e‑postmeddelande av den 3 januari 2014 framställde invändningar som inte fanns med i vare sig e‑postmeddelandet av den 19 december 2013 eller i e‑postmeddelandet av den 22 december 2013, bland annat den bristande överensstämmelsen mellan artikel 6.2 i de allmänna genomförandebestämmelserna och artikel 85 i anställningsvillkoren samt åsidosättandet av principen om normhierarkin. Det var först i beslutet av den 13 januari 2014 som direktören, i egenskap av anställningsmyndighet, för första gången svarade på dessa invändningar. Det var således, under alla omständigheter, först på dagen för delgivning av detta beslut, vilket hade antagits som svar på e‑postmeddelandet av den 3 januari 2014, vilket gäller som klagomål, det vill säga den 13 januari 2014, som fristen för att väcka talan började löpa (beträffande upptagande till prövning av flera på varandra följande klagomål, se dom Ghignone m.fl./rådet, T‑44/97, EU:T:2000:258, punkt 39, dom Collotte/kommissionen, F‑58/07, EU:F:2008:170, punkt 32 och där angiven rättspraxis, och dom D’Agostino/kommissionen, F‑93/12, EU:F:2013:155, punkt 30, vilken har överklagats till Europeiska unionens tribunal under målnummer T‑670/13 P). Talan, som väcktes den 11 april 2014, har således inte väckts för sent.
För den händelse att de vägledande riktlinjer som föreskrivs i de interna riktlinjerna vid en byrå inom unionen avseende förfarandet för beslut om förnyande av avtal om visstidsinställning inte iakttas, är det dessutom nödvändigt att denna oegentlighet har kunnat påverka innehållet i beslutet om icke-förnyande.

I den situationen att tjänsten i fråga ska dras in är inverkan på budgeten, i form av utgifter inom ramen för byråns verksamhetsbudget, av ett förslag att inte förnya avtalet om visstidsanställning för den anställde som innehar tjänsten verkligen neutral, eftersom ett sådant beslut endast bekräftar att anslag som dragits in inte nyttjas under nästa budgetår. Vad gäller ett krav i interna riktlinjer på att byråns personalavdelning ska konsulteras innan ett beslut om icke-förnyande antas, skulle ett eventuellt samråd, även om det skedde inom stadgade frister, med hänsyn till att nämnda avdelning inte kan göra några anmärkningar avseende ett förslag till beslut som just inte kan få några följder för budgeten inte kunna påverka innehållet och således inte heller lagenligheten av beslutet om icke-förnyande.

(se punkterna 67, 69 och 70)

Hänvisning till

Förstainstansrätten: dom Wunenburger/kommissionen, T‑246/04 och T‑71/05, EU:T:2007:34, punkt 149 och där angiven rättspraxis
125

Vad gäller den ideella skadan anser han att enbart ogiltigförklaring av det angripna beslutet inte räcker som ersättning utan har yrkat att rådet ska förpliktas att betala ett belopp som i överensstämmelse med rätt och billighet (ex æquo et bono) beräknas uppgå till 25 000 euro, med förbehåll för eventuell höjning eller sänkning under förfarandet.
När fråga är om tillägg som betalas ut månadsvis till tjänstemän som uppfyller villkoren härför och vilka har till syfte att kompensera en person för en börd varmed avses platsen för vederbörandes huvudsakliga intressen eller särskilt tvång kan myndigheten, om nämnda börda eller särskilda tvång upphör att föreligga, inte fortsätta att betala ut det aktuella tillägget till personen. När något inträffar som på ett avgörande sätt kan komma att ändra den faktiska eller rättsliga situationen för en person som uppbär tillägg kan eller till och med måste myndigheten följaktligen göra en ny prövning av nämnda persons situation.

Eftersom den berörda personens medborgarskap utgör en av de omständigheter som ska beaktas vid beviljandet av utlandstillägg enligt artikel 4.1 i bilaga VII till tjänsteföreskrifterna kan en tjänstemans byte av medborgarskap anses utgöra en händelse vilken på ett avgörande sätt kan komma att ändra personens situation och utgör därmed en omständighet som motiverar en ny prövning.

Den omständigheten att en tjänsteman som omfattas av artikel 4.1 b i bilaga VII till tjänsteföreskrifterna, till skillnad från en tjänsteman som omfattas av artikel 4.1 a i nämnda föreskrifter, är varaktigt bosatt, och således har platsen för sina huvudsakliga intressen, i det land där personen har utnämnts, innebär att personen inte har rätt till utlandstillägg. Detta gäller även när nämnda bosättning endast inföll under referensperioden. Tillämpningsvillkoren för bestämmelserna i nämnda artikel 4.1 b skiljer sig från motsvarande bestämmelser i artikel 4.1 a. Tjänsteman som inte är medborgare i de länder där de har utnämnts förlorar eller nekas bara utlandstillägg om deras varaktiga bosättning i landet för den framtida utnämningen inföll under hela den femåriga referensperioden. För tjänstemän som är medborgare i utnämningslandet räcker den omständigheten att de har fortsatt vara varaktigt bosatta eller varaktigt har bosatt sig där för att de ska förlora eller nekas utlandstillägg, detta även när bosättning endast infallit under referensperioden.

(se punkterna 26, 27, 34 och 35)

Hänvisning till

Personaldomstolen: 11 juli 2007, B mot kommissionen, F‑7/06, punkt 38; 25 februari 2008, Anselmo m.fl. mot rådet, F‑85/07, punkt 25
2)

Det finns inte längre anledning att pröva interventionsansökningarna från Europeiska kommissionen, British in Europe, Plaid Cymru – The Party of Wales, European Democracy Lab, ECIT och European Alternatives Ltd.
Tribunalens beslut av den 10 september 2020 – ADESO mot kommissionen

(Mål T-529/19) (1)

(Talan om ogiltigförklaring - Avtal om stöd avseende projekten ”Your Environment is Your Life” och ”Social Safety Net for Poor and Vulnerable Households in Northern Regions of Somalia/Somaliland Phase II” - Icke stödberättigande kostnader - Debetnotor - Bekräftelsebrev - Huruvida rättsakten kan angripas - Tvistens avtalsrättsliga karaktär - Rättsakt mot vilken talan inte kan väckas - Rättsakt som ingår i ett rent avtalsrättsligt sammanhang från vilket den inte kan åtskiljas - Avvisning)

(2020/C 378/43)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: African Development Solutions (ADESO) (Nairobi, Kenya) (ombud: advokaten R. Martens)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: J. Estrada de Solà, M. Ilkova och A. Katsimerou)

Saken

Talan enligt artikel 263 FEUF om ogiltigförklaring av ett beslut antaget av kommissionen vilket enligt sökanden ingår i en skrivelse av den 10 maj 2019 om återkrav av vissa belopp som betalats ut enligt avtal om stöd avseende projekten ”Your Environment is Your Life” (FED/2013/313-770) och ”Social Safety Net for Poor and Vulnerable Households in Northern Regions of Somalia/Somaliland Phase II” (FED/2013/316-291).

Avgörande

1) Talan avvisas.

2) African Development Solutions (ADESO) ska ersätta rättegångskostnaderna.

(1) EUT C 357, 21.10.2019.
C 28/48

Tribunalens beslut av den 1 december 2020 – Danske Slagtermestre mot kommissionen

(Mål T-486/18) (1)

(Talan om ogiltigförklaring - Statligt stöd - Ordning för avgifter för avledning av avloppsvatten - Preliminärt granskningsförfarande - Beslut i vilket det fastställs att det inte är fråga om statligt stöd - Branschorganisation - Talerätt - Egenskap av berörd part - Ändamål att skydda de processuella rättigheter som garanteras enligt artikel 108.2 FEUF - Villkoret personligen berörd ej uppfyllt - Konkurrensställningen har inte påverkats väsentligt - Regleringsakt - Villkoret direkt berörd ej uppfyllt - Avvisning)

(2021/C 28/74)

Rättegångsspråk: danska

Parter

Sökande: Danske Slagtermestre (Odense, Danmark) (ombud: advokaten H. Sønderby Christensen)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: P. Němečková)

Part som har intervenerat till stöd för svaranden: Konungariket Danmark (ombud: J. Nymann-Lindegren och M. Wolff)

Saken

Talan med stöd av artikel 263 FEUF om ogiltigförklaring av kommissionens beslut C(2018) 2259 final av den 19 april 2018, angående statligt stöd SA.37433 (2017/FC) – Danmark, genom vilket det, efter det att det preliminära granskningsförfarandet avslutats, fastställdes att den avgift som införts genom lov nr. 902/2013 om ændring af lov om betalingsregler for spildevandsforsyningsselskaber m.v. (Betalingsstruktur for vandafledningsbidrag, bemyndigelse til opgørelse af særbidrag for behandling af særlig forurenet spildevand m.v.) (lag nr 902/2013 om ändring av lagen om betalningsregler för bolag som hanterar avloppsvatten (betalningsstruktur för vattenavledningsavgifter, bemyndigande att besluta om särskilda avgifter för behandling av särskilt förorenat avloppsvatten m.m.)) inte medför någon fördel för vissa företag och därmed inte utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF.

Avgörande

1) Talan avvisas.

2) Danske Slagtermestre ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europeiska kommissionens rättegångskostnader.

3) Konungariket Danmark ska böra sina rättegångskostnader.

(1) EUT C 381, 22.10.2018.
Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 4 juli 2018 – Planet mot kommissionen

(Mål T-29/18) (1)

((Tillgång till handlingar - Förordning (EG) nr 1049/2001 - Handlingar avseende avtalet ”Technical Assistance to Ecowas for the implementation of the 10th EDF Transport Facilitation Project II (TFP II)” - Underförstått avslag på ansökan om tillgång till handlingar - Uttryckligt beslut antaget sedan talan väckts - Återkallande av den angripna rättsakten - Talan har förlorat sitt föremål - Anledning saknas att döma i saken))

(2018/C 301/49)

Rättegångsspråk: grekiska

Parter

Sökande: Planet AE Parochis Symvouleftikon Ypiresion (Aten, Grekland) (ombud: advokat V. Christianos)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: C. Ehrbar och M. Konstantinidis)

Saken

Talan enligt artikel 263 FEUF med yrkande om ogilltigförklaring av kommissionens underförstådda beslut om att avslå sökandens bekräftande ansökan av den 6 november 2017 om tillgång till vissa handlingar avseende avtalet ”Technical Assistance to Ecowas for the implementation of the 10th EDF Transport Facilitation Project II (TFP II)”.

Avgörande

1) Det saknas anledning att döma i saken.

2) Europeiska kommissionen ska ersätta rättegångskostnaderna.

(1) EUT C .112, 26.3.2018.
2)

Det finns inte längre anledning att pröva de interventionsansökningar som ingetts av Ipab di Vicenza, Ipab Casa Gino e Pierina Marani, Ipab Centro Residenziale per Anziani di Cittadella, Azienda Pubblica dei Servizi alla Persona ”Grimani Buttari – residenze per Anziani in Osimo” och Republiken Italien.
Mål T-65/17: Tribunalens beslut av den 17 april 2018 – Westbrae Natural mot EUIPO – Kaufland Warenhandel (COCONUT DREAM) (EU-varumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om EU-ordmärket COCONUT DREAM — Återkallelse av invändningen — Ändamålet med talan har förfallit — Anledning saknas att döma i saken)

Tribunalens beslut av den 17 april 2018 – Westbrae Natural mot EUIPO – Kaufland Warenhandel (COCONUT DREAM)

(Mål T-65/17) ( 1 )

”(EU-varumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om EU-ordmärket COCONUT DREAM — Återkallelse av invändningen — Ändamålet med talan har förfallit — Anledning saknas att döma i saken)”

Rättegångsdeltagare

Klagande: Westbrae Natural, Inc. (New York, New York, Förenta staterna) (ombud: D. McFarland, barrister)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: S. Hanne)

Motpart vid överklagandenämnden, tillika intervenient vid tribunalen: Kaufland Warenhandel GmbH & Co. KG (Neckarsulm, Tyskland)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av andra överklagandenämnden vid EUIPO den 2 november 2016 (ärende R 182/2016-2), angående ett invändningsförfarande mellan Kaufland Warenhandel och Westbrae Natural.

Avgörande

1) Det finns inte längre skäl att döma i saken

2) Westbrae Natural, Inc., ska bära sina egna rättegångskostnader och ersätta de rättegångskostnader som Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) har haft.

( 1 ) EUT C 86, 20.3.2017.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 13/18

Tribunalens beslut av den 15 november 2017 – Pilla mot kommissionen och Eacea

(Mål T-784/16) (1)

((Talan om ogiltigförklaring och skadestånd - Interimistiska åtgärder - Ansökan om rättshjälp som framställts efter väckande av talan - Programmet ”Kreativa Europa (2014-2020)” - Uppmaning att lämna anbud rörande stöd till en förberedande åtgärd - Beslut att avslå anbudet med anledning av att ett urvalskriterium inte uppfyllts - Stöd som endast är tillgängligt för juridiska personer - Åsidosättande av formkrav - Eacea inte asvarigt för rättsakterna - Uppenbart att talan i vissa delar inte kan tas upp till sakprövning och i övriga delar är ogrundad))

(2018/C 013/30)

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Rinaldo Pilla (Venafro, Italien) (ombud: advokaten A. Silvestri)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: A. Aresu och C. Gheorghiu) och Genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur (Eacea) (ombud: H. Monet och V. Sansonetti)

Saken

I första hand yrkande, grundat på artikel 263 FEUF, om ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 2 september 2016 om att avslå det anbud som sökanden ingett inom ramen för anbudsinfordran ”EAC/S05/2016, Support for a preparatory action to create en EU Festival Award and an EU Festival Label in the field of Culture: EFFE (Europe for Festivals – Festivals for Europe)” av den 26 april 2016. I andra hand yrkande om att tribunalen ska slå fast och förklara att sökandens anbud kan antas eller, alternativt, ogiltigförklara ”själva urvalsförfarandet”. I tredje hand yrkande om att urvalsförfarandet ska vilandeförklaras. I fjärde hand yrkande, grundat på artikel 268 FEUF, om ersättning för den skada som sökanden anser sig ha lidit på grund av att hans anbud avslogs.

Avgörande

1) Talan avvisas, eftersom det är uppenbart att den inte kan prövas i sak, i den del den avser Genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur (Eacea).

2) Talan avvisas delvis, eftersom det är uppenbart att den inte kan prövas i sak, och ogillas delvis, eftersom det är uppenbart att den är ogrundad, i den del den avser Europeiska kommissionen.

3) Ansökan om rättshjälp avslås.

4) Rinaldo Pilla ska ersätta rättegångskostnaderna.

(1) EUT C 6, 9.1.2017.
1)

Europeiska läkemedelsmyndighetens (EMA) beslut EMA/785809/2015 av den 25 november 2015 om att, enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar, ge en tredje man tillgång till rapporterna om toxikologiska tester C 45151/test av dermal toxicitet under 28 dagar (semiocklusiv tillämpning under sex timmar) på Wistar-råttor, C 45162/test av oral toxicitet (sondmatning) under 28 på Wistar-råttor och C 88913/test av dermal toxicitet under 28 dagar (semiocklusiv tillämpning under sex timmar) på Wistar-råttor får tills vidare inte verkställas.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 138/50

Tribunalens beslut av den 24 februari 2015 – G-Star Raw mot harmoniseringsbyrån – PepsiCo (PEPSI RAW)

(Mål T-473/13) (1)

((Gemenskapsvarumärke - Invändning - Återkallelse av ansökan om registrering av det omstridda varumärket - Anledning saknas att döma i saken))

(2015/C 138/66)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: G-Star Raw CV (Amsterdam, Nederländerna) (ombud: advokaterna J. van Manen, M. van de Braak och L. Fresco)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (ombud: A. Folliard-Monguiral)

Motpart vid överklagandenämnden, tillika intervenient i tribunalen: PepsiCo, Inc. (New York, New York, Förenta staterna) (ombud: advokaterna V. von Bomhard och T. Heitmann)

Saken

Talan mot det beslut som meddelades av andra överklagandenämnden den 25 juni 2013 (ärende R 1586/2012-2) om ett invändningsförfarande mellan G-Star Raw CV och PepsiCo, Inc.

Avgörande

1) Anledning saknas att döma i saken.

2) Sökanden och intervenienten ska bära sina egna rättegångskostnader samt ersätta hälften av svarandens rättegångskostnader var.

(1) EUT C 344, 23.11.2013.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 45/33

Tribunalens beslut av den 27 november 2013 — Marcuccio mot kommissionen

(Mål T-203/13 P) (1)

(Överklagande - Personalmål - Talan i första instans ogillades, eftersom det var uppenbart att den inte kunde prövas i sak - Ansökan som ingetts via telefax inom fristen för ingivande och som undertecknats med hjälp av en stämpel som återger advokatens namnteckning - För sent ingiven ansökan i original - Talan har väckts för sent - Uppenbart att överklagandet är ogrundat)

2014/C 45/55

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Klagande: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ombud: G. Cipressa, advokat)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen (ombud: C. Berardis-Kayser och G. Gattinara)

Saken

Överklagande av beslut som Europeiska unionens personaldomstol (andra avdelningen) meddelade den 28 januari 2013 i mål F-92/12, Marcuccio mot kommissionen, med yrkande om att detta beslut ska upphävas.

Avgörande

1. Talan ogillas.

2. Luigi Marcuccio ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europeiska kommissionens rättegångskostnader i förevarande förfarande.

(1) EUT C 156, 1.6.2013.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 15/18

Tribunalens beslut av den 14 november 2013 — Marcuccio mot kommissionen

(Mål T-284/13 P) (1)

(Överklagande - Personalmål - Talan i första instans ogillades, eftersom det var uppenbart att den inte kunde upptas till sakprövning - Ansökan som ingetts via telefax överensstämde inte med den ansökan som lämnades in därefter - Ansökan som ingetts för sent - Uppenbart att överklagandet är ogrundat)

2014/C 15/27

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Klagande: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ombud: advokaten G. Cipressa)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen (ombud: C. Berardis-Kayser och G. Gattinara, biträdda av advokaten A. Dal Ferro)

Saken

Överklagande av det beslut som Europeiska unionens personaldomstol (tredje avdelningen) meddelade den 11 mars 2013 i mål F-17/12, Marcuccio mot kommissionen, med yrkande om att nämnda beslut ska upphävas.

Avgörande

1. Överklagandet ogillas.

2. Luigi Marcuccio ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europeiska kommissionens rättegångskostnader i förfarandet i andra instans.

(1) EUT C 207, 20.7.2013.