Förstainstansrättens beslut (andra avdelningen) den 15 september 1998. - A. Kapniki Michailidis AE m.fl. mot Europeiska kommissionen. - Talan om ogiltigförklaring - Förordning (EG) nr 3477/93 - Avvisning. - Mål T-100/94.



Rättsfallssamling 1998 s. II-03115



Sammanfattning



Nyckelord

Talan om ogiltigförklaring - Fysiska eller juridiska personer - Rättsakter som berör dem direkt och personligen - Förordning genom vilken det införs ett fast datum för omräkning till nationell valuta av bidrag för tobak från skördar före år 1993

(EG-fördraget, artiklarna 173 fjärde stycket och 189; kommissionens förordning nr 3477/93, artiklarna 5, 6 första strecksatsen och 7 andra stycket)

Sammanfattning

Den talan som de tobaksbearbetande företagen i Grekland för, om ogiltigförklaring av artiklarna 5, 6 första strecksatsen och 7 andra stycket i förordning nr 3477/93 om de jordbruksomräkningskurser som skall användas i tobakssektorn, på grund av att det i nämnda bestämmelser föreskrivs att för tobak från skördar före år 1993, som lämnar den plats där den står under kontroll från och med den 1 juli 1993, skall den kurs som används vid omräkning till nationell valuta av bidrag för bladtobak vara den kurs som gällde den 1 juli 1993, kan inte tas upp till sakprövning.

Förordningen framstår som en åtgärd med allmän giltighet i den mening som avses i artikel 189 i fördraget. Den är tillämplig på objektivt bestämda situationer och medför rättsverkningar för allmänt och abstrakt angivna personkategorier, det vill säga alla ekonomiska aktörer som är verksamma i tobakssektorn och som inom gemenskapen har underställt tobak från skördar före år 1993 kontroll och vars tobak ännu inte hade lämnat kontrollplatsen den 1 juli 1993.

Även om det är riktigt att till och med en normativ rättsakt som är generellt tillämplig på samtliga berörda ekonomiska aktörer under vissa omständigheter kan beröra vissa av dem personligen, under förutsättning att de kränks av rättsakten i fråga på grund av vissa särskilda egenskaper som är utmärkande för dem eller på grund av faktiska omständigheter som skiljer dem från alla andra personer, är det inte så i detta fallet.

Närmare bestämt är möjligheten att med större eller mindre säkerhet fastställa hur många, eller till och med vilka, rättssubjekt som en rättsakt vid en viss tidpunkt är tillämplig på inte tillräcklig för att ifrågasätta den allmänna giltigheten, och därmed den normativa beskaffenheten av denna rättsakt, och innebär inte att dessa rättssubjekt skall anses personligen berörda av rättsakten, så länge som denna tillämpning sker på grundval av en objektiv rättslig eller faktisk situation som anges i rättsakten och som överensstämmer med dess syfte.

I detta avseende utgör de berörda aktörerna en heterogen grupp av tobaksuppköpare och tobaksproducenter i sju medlemsstater, med sju olika förhållanden mellan ecun och nationell valuta. Den omständigheten att de ifrågavarande bestämmelserna kan få olika faktiska verkningar för de olika rättssubjekt som de är tillämpliga på, det vill säga aktörer som är etablerade i ett land med "flytande valuta", såsom Grekland, eller i ett land med "stark valuta", hindrar inte i sig att bestämmelserna har karaktären av en förordning, när denna situation är objektivt bestämd.