ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Det följer med nödvändighet av att det är tillsättningsmyndigheten vid ursprungsinstitutionen som är behörig att besluta om befordran för en tjänsteman under det år då han eller hon överförs och av att det på grundval av denna behörighet är nödvändigt att jämföra kollegor vid samma institution vid tidpunkten för denna jämförelse att den berörda ursprungsinstitutionen tillämpar sitt eget befordringssystem.

I enlighet med artikel 45 i tjänsteföreskrifterna, är det, när en tjänsteman kan befordras under det år då denne förflyttas från en institution till en annan, tillsättningsmyndigheten vid den ursprungliga institutionen som är behörig att fatta beslut om befordran.

När det gäller befordran vid överföring till en annan institution är det nödvändigt att jämföra meriterna för överförda tjänstemän med de tjänstemän som alltjämt var deras kollegor under året före överföringen. Tillsättningsmyndigheten kan nämligen i praktiken, vid prövningen av om en tjänsteman ska befordras med retroaktiv verkan från den 1 januari år N, endast göra en jämförande bedömning av tjänstemännens tidigare meriter, i synnerhet under år N-1, utifrån de betygsrapporter som lämnats för dessa tjänstemän under år N-1 och tidigare år.

Befordran beslutas retroaktivt, med verkan från en tidpunkt då den berörde tjänstemannen tillhörde den institution som är behörig att besluta om befordran. Medgivandet av en befordran förutsätter nämligen att det finns en budgeterad tjänst tillgänglig som motsvarar den ifrågavarande lönegraden och varje institution fastställer självständigt hur många anställda den ska ha, enligt artikel 6 i tjänsteföreskrifterna, och motsvarande gäller för förteckningen över tillgängliga tjänster. Den institution som är behörig att besluta om befordran kan således befordra den berörda tjänstemannen endast vid en tidpunkt då den kan tillsätta en vakant tjänst, det vill säga under den period då tjänstemannen tillhör sagda institution.

Det ska således anses att de befordringspoäng som ges enligt det tidsproportionerliga systemet under år N, oberoende av om de lämnas efter en jämförande undersökning beträffande år N eller om de följer efter en enkel fiktiv extrapolering av de meriter som uppnåtts under år N-1, endast kan ges så länge som berörd tjänsteman tillhör den institution som är behörig att göra en jämförande bedömning av tjänstemannens meriter och därmed besluta om befordran. Eftersom tilldelningen av befordringspoäng, i likhet med senare ingripanden av den partssammansatta befordringskommittén och av tillsättningsmyndigheten, utgör en del av befordringsförfarandet år N, i syfte att fastställa tidpunkten för befordran av berörd tjänsteman, kan dessa poäng endast ges fram till den tidpunkt då institutionen är behörig att jämföra sökandens meriter med meriterna för hans kollegor inom denna institution och får befordra honom, det vill säga i förevarande fall tidpunkten för överföringen av sökanden till den andra institutionen.

(se punkterna 37, 38 och 40)
6

Gazoduc OPAL ägs av WIGA Transport Beteiligungs-GmbH & Co (nedan kallat WIGA, tidigare W & G Beteiligungs-GmbH & Co. KG, tidigare Wingas GmbH & Co. KG) som innehar en kvotandel på 80 procent av nämnda gasledning, och E.ON Ruhrgas AG som innehar en kvotandel på 20 procent. WIGA kontrolleras gemensamt av OAO Gazprom och BASF SE. Det företag som driver den del av gasledningen OPAL som tillhör WIGA är OPAL Gastransport GmbH & Co. KG (nedan kallat OGT).
9

EUIPO:s första överklagandenämnd beslutade den 5 oktober 2016 (nedan kallat det överklagade beslutet) att delvis bifalla Wedl & Hofmann överklagande och delvis upphäva invändningsenhetens beslut genom att bibehålla registreringen av det omstridda varumärket för ”köksgeråd samt behållare; glasvaror, porslin, speciellt porslin; dricksglas” i klass 21 och ”[k]läder, speciellt förkläden, skjortor, polotröjor och t-tröjor; huvudbonader” i klass 25 (nedan kallade de omstridda varorna i klasserna 21 och 25). Överklagandenämnden fann först och främst att den bevisning som lades fram för sent av Wedl & Hofmann kunde tas upp till prövning med stöd av artikel 76.2 i förordning nr 207/2009 (nu artikel 95.2 i förordning 2017/1001). I punkt 22 i det överklagade beslutet erinrade överklagandenämnden om att artikel 76 i förordning nr 207/2009 gav EUIPO ett utrymme för skönsmässig bedömning för att avgöra om hänsyn skulle tas till omständigheter och bevisning som lagts fram för sent. Överklagandenämnden påpekade också att domstolen i allmänhet ansett att det fortfarande var möjligt att om inget annat föreskrivits anföra faktiska omständigheter och lägga fram bevisning efter sista dag för detta enligt bestämmelserna i förordning nr 207/2009, och att det inte var förbjudet för EUIPO att ta hänsyn till faktiska omständigheter och bevisning som således åberopats eller lagts fram för sent. Överklagandenämnden underströk vidare att externt bruk av ett varumärke inte nödvändigtvis behövde motsvara en användning riktad mot slutkonsumenter och att det inte var uteslutet att det bruk som anförts av Wedl & Hofmann var verkligt enbart på grund av att de kommersiella handlingar som bolaget åberopat inte riktade sig till slutkonsumenterna utan till företagskunder såsom licenstagare eller franchisetagare. Överklagandenämnden fann därför att Wedl & Hofmann, med stöd av den bevisning som lagts fram, hade styrkt verkligt bruk av det omstridda varumärket med avseende på de omstridda varorna i klasserna 21 och 25. Överklagandenämnden fann slutligen att dessa bevis var otillräckliga för att styrka verkligt bruk av det omstridda varumärket för de övriga varor och tjänster som omfattades av ansökan om upphävande.
28

Artikeldelen i det angripna beslutet har följande lydelse: ”Artikel 1 Den ordning för skattelättnader vid överskjutande vinst som grundar sig på artikel 185.2 b i [CIR 92] och som ligger till grund för [Konungariket] Belgiens utfärdande av förhandsbesked till förmån för belgiska dotterbolag till multinationella företagskoncerner, varigenom Belgien beviljar dessa bolag ett undantag från bolagsskatten för en del av deras vinst, utgör stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget som är oförenligt med den inre marknaden, och har genomförts olagligen av Belgien i strid med artikel 108.3 i EUF-fördraget. Artikel 2 1. [Konungariket] Belgien ska återkräva det oförenliga och olagliga stöd som avses i artikel 1 från mottagarna av detta stöd. 2. Alla belopp som ännu inte återbetalats av stödmottagarna efter det återkrav som beskrivs i punkt 1 ska återkrävas från den företagskoncern som stödmottagaren ingår i. 3. De stöd som ska återkrävas ska innefatta ränta från och med den dag då stöden ställdes till stödmottagarnas förfogande till och med den dag då de har återbetalats. 4. Räntan på de belopp som ska återkrävas ska beräknas som sammansatt ränta enligt kapitel V i förordning (EG) nr 794/2004. 5. [Konungariket] Belgien ska avbryta den stödåtgärd som avses i artikel 1 och upphöra med alla kvarstående betalningar inom ramen för nämnda stödåtgärd från och med den dag då detta beslut antas. 6. [Konungariket] Belgien ska avvisa alla ansökningar om förhandsbesked som lämnas in till enheten för förhandsbesked och som rör det stöd som avses i artikel 1, eller som ännu är oavgjorda den dag då detta beslut antas. Artikel 3 1. Återkravet av det i artikel 1 nämnda beviljade stödet ska ske omedelbart och effektivt. 2. [Konungariket] Belgien ska säkerställa att detta beslut genomförs fullt ut inom fyra månader från delgivningen av beslutet. Artikel 4 1. Inom två månader efter den dag då detta beslut har delgivits ska [Konungariket] Belgien lämna följande uppgifter till kommissionen: a) Förteckningen över de stödmottagare som avses i artikel 1 och det totala belopp som var och en av dessa har mottagit. b) Det totala belopp (kapital och räntor) som ska återkrävas från varje stödmottagare. c) En detaljerad beskrivning av de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att rätta sig efter detta beslut. d) Handlingar som visar att stödmottagarna har anmodats att betala tillbaka stödet. 2. [Konungariket] Belgien ska informera kommissionen om hur de nationella åtgärderna för att verkställa detta beslut fortskrider fram till dess att det beviljade stöd som avses i artikel 1 är helt återbetalt. På kommissionens begäran ska Belgien omedelbart överlämna all information om vilka åtgärder som har vidtagits och som planeras för att följa beslutet. Belgien ska även lämna detaljerade uppgifter om de stöd- och räntebelopp som redan återkrävts av stödmottagarna. Artikel 5 Detta beslut riktar sig till Konungariket Belgien.”
1

Doosan Infracore Co. Ltd, vars talan intervenienten, Doosan Machine Tools Co. Ltd, övertagit, ingav den 27 november 2012 en ansökan om registrering av EU-varumärke till Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) i enlighet med rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om EU-varumärken (EUT L 78, 2009, s. 1; svensk specialutgåva, område 17, volym 2, s. 3), i dess ändrade lydelse (ersatt av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2017/1001 av den 14 juni 2017 om EU-varumärken (EUT L 154, 2017, s. 1)).
7

Den 14 november 2011 ingav klaganden, Sony Interactive Entertainment Europe Ltd, som vid denna tidpunkt kallades Sony Computer Entertainment Europe Ltd, en ansökan om upphävande av det omstridda varumärket med stöd av artikel 51.1 a i förordning nr 207/2009 (nu artikel 58.1 a i förordning 2017/1001) för samtliga de varor som det hade registrerats för. Klaganden gjorde i ansökan gällande att varumärket inte hade varit i verkligt bruk inom Europeiska unionen under den relevanta femårsperioden och att det inte fanns någon skälig grund för att varumärket inte hade använts.
4

Invändningen grundade sig bland annat på följande äldre varumärken och rättigheter: – ordmärket BURLINGTON, registrerat i Förenade kungariket den 5 december 2003 under nummer 2314342 och vederbörligen förnyat den 29 oktober 2012, avseende tjänster som omfattas av klasserna 35 och 36 och motsvarar följande beskrivning för varje klass: – klass 35: ”Uthyrning och hyrköp av annonsutrymmen, anordnande av utställningar för företags- eller reklamändamål, anordnande av mässor för kommersiella ändamål, marknadsföring, reklam och annonsverksamhet och motsvarande informationstjänster, sammanförande, till andras fördel, av olika varor, vilket gör det möjligt för kunder att på ett bekvämt sätt se och köpa dessa varor i en rad av butiker för allmänna handelsvaror”, – klass 36: ”Uthyrning av butiker och kontor, uthyrning eller förvaltning av fastigheter, leasing eller förvaltning av fastigheter, leasing av byggnader eller utrymme mellan eller inom byggnader, fastighetsförvaltning, informationstjänster avseende hyrning av butiker och kontor, tjänster avseende fast egendom, investeringstjänster avseende fonder, aktiefondsbildning”, – ordmärket BURLINGTON ARCADE, registrerat i Förenade kungariket den 7 november 2003 under nummer 2314343 och vederbörligen förnyat den 29 oktober 2012, avseende tjänster som omfattas av klasserna 35, 36 och 41 och motsvarar följande beskrivning för sistnämnda klass: ”Underhållningstjänster, organisation av tävlingar, organisation av utställningar, tillhandahållande av fritidsinformation, framförande av liveföreställningar, upplåtande av sportanläggningar, tillhandahållande av live-musik och live-underhållning, upplåtande av anläggningar för livebandföreställningar, tillhandahållande av liveunderhållning, live-musikuppträdanden, tjänster för live-musikuppträdanden, anordnande av liveföreställningar”, – nedanstående figurmärke, registrerat i Förenade kungariket den 7 november 2003 under nummer 2330341 och vederbörligen förnyat den 25 april 2013, avseende tjänster som omfattas av klasserna 35, 36 och 41: – EU-figurmärket registrerat den 16 oktober 2006 under nummer 3618857, och, efter ogiltighetsförfarande nr 8715 C, begränsat till tjänster som omfattas av klasserna 35, 36 och 41 motsvarande följande beskrivning för varje klass: ”Marknadsföring, reklam och annonsverksamhet och motsvarande informationstjänster, sammanförande, till andras fördel, av olika varor, vilket gör det möjligt för kunder att på ett bekvämt sätt se och köpa dessa varor i en rad av butiker för allmänna handelsvaror” (klass 35), ”uthyrning av butiker, leasing eller förvaltning av fastigheter, leasing av byggnader eller utrymme mellan eller inom byggnader, fastighetsförvaltning, Informationstjänster avseende hyrning av butiker” (klass 36), ”underhållningstjänster, liveunderhållning” (klass 41), som utgörs av:
Det är endast åtgärder som har sådana bindande rättsverkningar som kan påverka sökandens intressen, genom att klart förändra dennes rättsliga ställning, som utgör sådana akter och beslut som kan bli föremål för en talan om ogiltigförklaring enligt artikel 263 FEUF. Inte heller kan en rättsakt, som inte är ägnad att medföra några rättsverkningar och som inte heller är avsedd att medföra sådana verkningar, bli föremål för en talan om ogiltigförklaring. För att kunna avgöra om en angripen rättsakt har sådana verkningar ska man fästa avseende vid dess innehåll.

Av detta följer att kommissionens beslut att stryka ett bolag från förteckningen över bolag inskrivna under Taric-tilläggsnummer A 950 och skriva in detta bolag under Taric-tilläggsnummer C 129 medförde rättsverkningar, som genomfördes av de nationella tullmyndigheterna från och med skapandet av Taric-tilläggsnummer C 129, som hade till syfte att dessa myndigheter inte längre skulle ta ut antidumpningstullar på varor tillverkade av bolaget, såsom dessa varor fastställts i genomförandeförordning 2015/2272, trots att denna förordning inte har ogiltigförklarats av unionsdomstolarna. Rättsverkningarna av detta beslut kan till sin art påverka intressena för de företag som ligger bakom antidumpningsutredningen.

(se punkterna 22, 23, 32 och 34)
Tribunalens dom (tredje avdelningen) av den 26 september 2017 – La Rocca mot EUIPO (Take your time Pay After)

(Mål T‑755/16)

”EU-varumärke - Ansökan om registrering av figurmärket Take your time Pay After som EU-varumärke - Särskiljningsförmåga saknas - Artikel 7.1 b i förordning (EG) nr 207/2009 - Motiveringsskyldighet - Artikel 75 första meningen i förordning nr 207/2009”

1. EU-varumärke-Definition och förvärv av EU-varumärke-Absoluta registreringshinder-Varumärken som saknar särskiljningsförmåga-Begrepp (Rådets förordning nr 207/2009, artikel 7.1 b) (se punkterna 12–15)

2. EU-varumärke-Definition och förvärv av EU-varumärke-Absoluta registreringshinder-Varumärken som saknar särskiljningsförmåga-Bedömning av särskiljningsförmågan-Kriterier (Rådets förordning nr 207/2009, artikel 7.1 b) (se punkterna 16, 19 och 25)

3. EU-varumärke-Definition och förvärv av EU-varumärke-Absoluta registreringshinder-Varumärken som saknar särskiljningsförmåga-Varumärken som utgörs av reklamslogans-Särskiljningsförmåga-Tillämpning av specifika villkor-Otillåtlighet (Rådets förordning nr 207/2009, artikel 7.1 b) (se punkterna 17 och 18)

4. EU-varumärke-Definition och förvärv av EU-varumärke-Absoluta registreringshinder-Varumärken som saknar särskiljningsförmåga-Figurmärket Take your time Pay After (Rådets förordning nr 207/2009, artikel 7.1 b) (se punkterna 21, 23 och 26–32)

5. EU-varumärke-Förfarandebestämmelser-Motivering av beslut-Mål (Rådets förordning nr 207/2009, artikel 75 första meningen) (se punkt 37)

6. EU-varumärke-Definition och förvärv av EU-varumärke-Absoluta registreringshinder-Separat prövning av registreringshindren utifrån var och en av de varor eller tjänster som omfattas av registreringsansökan-Skyldighet att motivera beslut om avslag på ansökan om registrering av ett varumärke-Räckvidd (Rådets förordning nr 207/2009, artiklarna 7.1 och 75 första meningen) (se punkterna 39–41)

Saken

Talan väckt mot det beslut som första överklagandenämnden vid EUIPO antog den 4 augusti 2016 (ärende R 406/2016-1), avseende en ansökan om registrering av figurmärket Take your time Pay After som EU-varumärke.

Domslut

1) Talan ogillas.
2.

EU-varumärke – Avstående, upphävande och ogiltighet – Grunder för upphävande – Varumärket har inte varit föremål för verkligt bruk – Ordmärkena AN IDEAL WIFE, AN IDEAL LOVER och AN IDEAL HUSBAND (Rådets förordning nr 207/2009, artiklarna 15.1 och 51.1 a) (se punkterna 36, 41, 45 och 53)
5

Sony Optiarc, Inc., är ett aktiebolag som lyder under japansk rätt. Det bildades den 3 april 2006 som ett för Sony Corporation och NEC Corporation gemensamt bolag, under namnet Sony NEC Optiarc Inc. Varje moderbolag tillförde sin respektive verksamhet inom sektorn för optiska diskenheter till Sony NEC Optiarc. Sony Corporation förvärvade 55 procent av aktierna med rösträtt i detta gemensamma bolag och NEC Corporation resterande 45 procent (skäl 19 i det angripna beslutet).
18

Vidare konstaterade kommissionen att mejerierna i Bayern fått en selektiv fördel genom att via medel från avgiften och delstaten Bayerns allmänna budget få ersättning för kostnader för de mjölkkvalitetstester som ålåg dem. Kommissionen ansåg att mjölkkvalitetstesterna slutligen gynnade mejerierna eftersom dessa enlig lag var skyldiga att undersöka den mjölk som levereras till dem. Mejerierna utgör företag i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF och kostnader med samband till betalningen till ett organ för analys av mjölkens kvalitet bör betraktas som typiska driftskostnader som de berörda företagen, det vill säga mejerierna, normalt sett själva skulle ha burit. Enligt kommissionen beviljades varje möjlig fördel endast ”vissa företag”, eftersom det vid sidan av mejeribranschen fanns många andra branscher i Tyskland som inte gynnades av de aktuella åtgärderna. Den eventuella förmån som beviljats var följaktligen selektiv. Vidare får mejerierna i andra delstater än Baden-Württemberg och Bayern inte ersättning för kostnaderna för analyserna via medel från mjölkavgiften. Slutligen tog kommissionen i skäl 145 i det angripna beslutet hänsyn till det faktum att åtgärden även finansierades via delstaten Bayerns allmänna budget. Enlig kommissionen motsvarar därför den fördel som erhållits av mejerierna på grund av ersättningen för mjölkkvalitetstesterna inte nödvändigtvis vad de betalat i mjölkavgift.
477

Enligt Republiken Österrike styrks CfD-kontraktets negativa effekter på gasproducenterna och, indirekt, på vindkraftsproducenterna av en studie från maj 2012, med titeln ”Assessment of the dispatch distortions under the Feed-in Tariff with Contract for Differences policy” (nedan kallad studien från maj 2012).
73

För att styrka att sökandens läkemedel var säkrare hänvisade sökanden bland annat till en komparativ klinisk studie av TOBI och TOBI Podhaler, med titeln ”Establish a new Gold standard efficacy and safety with tobramycin in cystic fibrosis 2006–2009” (Fastställande av en ny guldstandard för effektivitet och säkerhet vid användning av tobramycin för behandling av cystisk fibros 2006–2009) (nedan kallad EAGER-studien), som finns med bland handlingarna i ärendet gällande ansökan om godkännande för försäljning avseende TOBI Podhaler och i EPAR för TOBI Podhaler. Denna studie visade att vissa biverkningar, såsom hosta, var mycket mer vanligt förekommande hos den grupp av patienter som behandlades med TOBI Podhaler än hos den grupp av patienter som behandlades med TOBI. EMA fann dock att även om det fanns tecken på att Vantobra kunde ge de patienter som inte tål torrt inhalationspulver en fördel i säkerhetshänseende, var de tillgängliga upplysningarna begränsade och svårtolkade och därför inte tillräckligt övertygande för att motivera ett undantag enligt artikel 8.3 i förordning nr 141/2000. Det var av det skälet som EMA ställde två frågor till sökanden. Den första frågan syftade till att sökanden skulle översända ytterligare uppgifter till EMA om den kliniska relevansen av de incidenter som noterades under den kliniska studien och till att sökanden skulle ytterligare motivera de observerade skillnaderna i samband med EAGER-studien vad gäller hostanfall och avbrutet deltagande i försök på grund av incidenter, med hänsyn till de tillgängliga uppgifterna i studien rörande biverkningarnas allvar, patienternas livskvalitet och så vidare. Syftet med den andra frågan var att sökanden skulle ge EMA ytterligare upplysningar i syfte att styrka påståendet att den andel av den berörda populationen som kunde dra fördel av en större säkerhet med Vantobra kunde anses vara betydande. För att besvara dessa frågor och således styrka att Vantobra uppfyllde kravet i artikel 3.3 d punkt 2 i förordning nr 847/2000, letade sökanden efter upplysningar i publicerade studier och genomförde en marknadsundersökning hos [konfidentiellt] i två stater om användningen av torrt inhalationspulver och nebulisatorer.
18

Investeringsprojektet finansierades genom kapitaltillskott från kommunerna Gdynia och Kosakowo. Nämnda kapitaltillskott skulle täcka såväl investeringskostnader (nedan kallat investeringsstödet) som driftskostnader för flygplatsen under den inledande verksamhetsfasen (fram till slutet av 2019) (nedan kallat driftstödet). Kommissionen anförde att innan de polska myndigheterna anmälde åtgärden hade kommunerna Gdynia och Kosakowo redan gått med på att bidra med totalt cirka 207,48 miljoner polska zloty (PLN) (cirka 51,87 miljoner euro) i syfte att genomföra investeringsprojektet och täcka flygplatsens underskott under de första verksamhetsåren. Staden Gdynia skulle bidra med 142,48 miljoner PLN (cirka 35,62 miljoner euro) under åren 2007‑2019. Kommunen Kosakowo tillhandahöll ett bidrag på 100000 PLN (cirka 25000 euro) när bolaget PLGK grundades. Under åren 2011–2040 skulle kommunen Kosakowo dessutom, enligt uppgift från kommissionen, bidra med apportegendom motsvarande 64,9 miljoner PLN (cirka 16,2 miljoner euro) genom att byta en del av den årliga hyra som flygplatsoperatören ska betala enligt hyreskontraktet mot aktier i det bolag som ansvarar för driften av flygplatsen (skälen 31 och 32 i det angripna beslutet).
45

Enligt artikel 84.1 och artikel 85.2 och 85.3 i rättegångsreglerna får nya grunder åberopas under rättegången endast om de föranleds av rättsliga eller faktiska omständigheter som framkommit först under rättegången och bevisning får endast ges in sent under förutsättning att godtagbara skäl till detta anges. I det nu aktuella fallet antogs beslutet om tilldelning av del 3 av upphandling ESP EISD 5 den 30 oktober 2015. Beslutet utgör en omständighet som framkommit under förfarandet. Inlagan av den 26 november 2015 och ingivandet av den aktuella bevisningen kan således tillåtas (se, analogt, dom av den 29 oktober 2015, Vanbreda Risk & Benefits/kommissionen, T-199/14, EU:T:2015:820, punkterna 58–62).
189

Visserligen följer det av punkt 5.1.2.1.2 i stöddokumentet att studien Zanotelli m.fl. (2010) inte har varit avgörande för kvalificeringen av DEHP som hormonstörande ämne. I denna studie framgår det inte klart om den ”minskade tillväxt” (reduction in growth) som observerats hos fiskarna såsom en effekt av DEHP var hormonrelaterad eller inte (it is not clear whether the effect is endocrine mediated or not). Det är också riktigt att enligt studien Wang m.fl. (2013) har inga skadliga hormonrelaterade eller systemiska effekter undersökts eller observerats (no endocrine related or systemic adverse effects were investigated nor observed).
101

Sökandena har inte inkommit med uppgifter som skulle kunna visa att, under den period som motsvarar överskridandet av den skäliga handläggningstiden i målen T‑76/06 och T‑78/06, den dröjsmålsränta som Armando Álvarez i ett senare skede betalade till kommissionen översteg den fördel som det företaget kunnat erhålla genom att förfoga över beloppet, som motsvarar bötesbeloppet jämte dröjsmålsränta. Sökandena har med andra ord inte visat att den ränta som utgick på bötesbeloppet under den period som motsvarar överskridandet av den skäliga handläggningstiden översteg den fördel som Armando Álvarez kunnat erhålla av att inte betala bötesbeloppet jämte ränta som förfallit till betalning den dag då den rimliga fristen för dom överskreds och den ränta som förfallit till betalning under den period överskridandet pågick.