Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

1. EKSG - Stöd till järn- och stålindustrin - Förbud - Villkor - Skadlig inverkan på konkurrensen - Omfattas inte

(EKSG-fördraget, artikel 4 c)

2. EKSG - Stöd till järn- och stålindustrin - Kommissionens tillstånd - Nedläggningsstöd - Villkor för beviljande - Restriktiv tolkning - Fortlöpande produktion

(EKSG-fördraget, artikel 4; Generellt beslut nr 3855/91, artikel 4.2 första stycket andra meningen)

3. Överklagande - Grunder - Felaktig bedömning av de faktiska omständigheterna - Kan inte prövas - Domstolens prövning av hur bevisningen har bedömts - Tillåten endast om bevisningen har missuppfattats

(Artikel 225 EG; EG-stadgan för domstolen, artikel 51)

4. EKSG - Stöd till järn- och stålindustrin - Förbud - Undantagsbestämmelser - Kommissionens godkännande av planerade stöd med beaktande av de villkor som föreskrivs i bestämmelserna

(EKSG-fördraget, artikel 4 c; Generellt beslut nr 3855/91)

Sammanfattning

1. Domstolen konstaterar härvid att det enligt artikel 4 c i EKSG-fördraget, till skillnad från artikel 92.1 i fördraget (nu artikel 87.1 EG i ändrad lydelse), inte krävs att stödet snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen för att det skall anses vara oförenligt med den gemensamma marknaden. Artikel 4 c i EKSG-fördraget innehåller nämligen ett förbud mot samtliga former av stöd, för att säkerställa att normala konkurrensförhållanden upprättas, vidmakthålls och iakttas, på så sätt att stödåtgärder anses oförenliga med den gemensamma marknaden, utan att det är nödvändigt att visa eller ens undersöka om konkurrensförhållandena har försämrats eller riskerar att försämras.

( se punkterna 32 och 33 )

2. Det femte regelverket för stöd till stålindustrin skall tolkas restriktivt eftersom det utgör ett undantag från artikel 4 i EKSG-fördraget. Detta krav på en restriktiv tolkning följer av själva ordalydelsen i motiven till det femte regelverket vari kommissionen på ett tydligt sätt uttryckt sin föresats att nämnda regelverk skall ges en restriktiv tolkning och enbart utifrån dess uttryckliga lydelse. Det är också korrekt, såsom förstainstansrätten fastställt, att syftet med det femte regelverket är att stöd endast beviljas företag som har betydande verksamhet på marknaden och vilkas nedläggning leder till en motsvarande minskning av den faktiska järn- och stålproduktionen. Således skall förstainstansrättens bedömning godkännas, enligt vilken det krav på fortlöpande produktion som föreskrivs i artikel 4.2 första stycket andra strecksatsen i det femte regelverket har införts för att stärka nedläggningsstödets ändamålsenliga verkan genom att säkerställa att stödet har tillräckligt betydande verkningar, inte enbart i fråga om nedläggning av anläggningar utan även i fråga om en minskning av den aktuella produktionsnivån.

( se punkterna 40, 41 och 45 )

3. Det framgår av artikel 225 EG och artikel 51 i domstolens stadga att ett överklagande till domstolen skall vara begränsat till rättsfrågor och att förstainstansrätten således ensam är behörig att fastställa de faktiska omständigheterna, utom då det av handlingarna i målet framgår att de fastställda omständigheterna är materiellt oriktiga, och ensam är behörig att bedöma dessa faktiska omständigheter. Bedömningen av de faktiska omständigheterna utgör, bortsett från de fall då förstainstansrätten missuppfattat bevisningen, inte en sådan rättsfråga som är underställd domstolens kontroll i ett mål om överklagande.

( se punkt 78 )

4. Vid undantag från det stränga förbud mot stöd som föreskrivs i artikel 4 c i EKSG-fördraget, som till exempel det femte regelverket för stöd till stålindustrin, kan de planerade stöden godkännas enbart om de uppfyller samtliga villkor i nämnda regler. Under prövningsförfarandet beträffande de planerade stöden ankommer det således på kommissionen att pröva om beviljande av stöd skulle uppfylla dessa villkor. Mot bakgrund härav är det inte nödvändigt att lämna annan motivering än konstaterandet att vissa villkor som avses i dessa regler inte är uppfyllda.

( se punkt 90 )