FÖRSTAINSTANSRÄTTENS DOM (andra avdelningen)

den 6 november 1997

Mål T-71/96

Sonja Edith Berlingieri Vinzek

mot

Europeiska gemenskapernas kommission

”Tjänstemän — Uttagningsprov på grundval av meriter och prov — Nekad tillträde till muntligt uttagningsprov”

Fullständig text på franska II-921

Saken:

Talan om ogiltigförklaring av uttagningskommitténs beslut i uttagningsprov KOM/A/955 av den 26 mars 1996 att inte ge sökanden tillträde till den muntliga delen av uttagningsprovet och, i den utsträckning som är nödvändigt, samma uttagningskommittés första beslut av den 16 februari 1996.

Utgång:

Talan ogillas.

Resumé av domen

Meddelandet om allmänt uttagningsprov KOM/A/955, i syfte att upprätta en reservlista för rekrytering av förste handläggare (A 5/A 4) av österrikisk nationalitet, publicerades i Europeiska gemenskapernas officiella tidning den4 oktober 1995 (EGT C 259 A, s. 9, endast tysk version). Detta uttagningsprov, på grundval av meriter och muntliga prov, innefattar fyra valmöjligheter varav en för rekrytering av tjänstemän med erfarenhet från allmän administration, offentlig administration eller förvaltning.

Punkt IV.B i meddelandet om uttagningsprov, beträffande meritbedömning, har följande lydelse:

” 1. Efter det att tillträde till provet har meddelats fastställer uttagningskommittén i förväg de kriterier enligt vilka sökandenas meriter skall bedömas, med hänsyn tagen till bland annat karaktären och omfattningen av den yrkeserfarenhet som har samband med uttagningsprovet.

2. På grundval av dessa kriterier inleder därefter uttagningskommittén bedömningen av meriterna hos de sökande som har meddelats tillträde till uttagningsprovet. De sökande som har de bästa meriterna skall beredas tillträde till det muntliga provet. ”

Sökanden, som är av österrikisk nationalitet, är utbildad till veterinär och innehar sedan år 1974 olika tjänster som oberoende konsult på det tekniskadministrativa området inom veterinärsektorn. Hon gav in ansökan till uttagningsprovet KOM/A/955 enligt reglerna och valde därvid ”allmän administration, offentlig administration och förvaltning”.

Hon informerades genom skrivelse av den 16 februari 1996 om att uttagningskommittén, efter att ha undersökt sökandenas ”kompetensbevis” i enlighet med punkterna IV.B.l och I V. B. 2 i meddelandet om uttagningsprov och efter att särskilt ha beaktat karaktären och omfattningen av den yrkeserfarenhet som har samband med uttagningsprovet, hade beslutat att inte kalla henne till det muntliga provet, trots att hon uppfyllde de tillträdesvillkor som föreskrevs i meddelandet om uttagningsprov.

Genom en skrivelse av den 29 februari 1996 begärde sökanden omprövning av detta beslut. Svaranden avslog denna begäran om omprövning i en skrivelse från chefen för enhet 7 ”anställning” i direktorat A ”personal” i generaldirektorat Personal och administration (GD IX) (enhet IX. A.7) av den 26 mars 1996.

Genom skrivelse av den 23 april 1996 upprepade sökandens ombud sin begäran att få ta del av de kriterier som använts för att bedöma sökandenas meriter samt den exakta tidpunkt då dessa kriterier antogs. Eftersom svaranden inte omedelbart tillmötesgick denna begäran väckte sökanden den aktuella talan genom ansökan som kom in till förstainstansrättens kansli den 15 maj 1996.

Genom skrivelse av den 6 juni 1996, ställd till sökandens ombud, angav chefen för enhet IX. A.7 de kriterier som uttagningskommittén hade använt sig av ”i början av sitt arbete” på följande sätt:

”Vid bedömningen av de registrerade sökandenas ansökningshandlingar, som skall göra det möjligt att välja ut dem som skall ges tillträde till det muntliga provet, har uttagningskommittén beslutat att ta i beaktande alla de tillträdesvillkor som föreskrivs i meddelandet om uttagningsprov, däribland yrkeserfarenhet, och att bedöma sökandena med hänsyn till deras respektive egenskaper.

Vad beträffar sökandenas utbildning har uttagningskommittén beslutat att tilldela maximalt 45 poäng, med hänsyn till utbildningens omfattning.

Vad beträffar yrkeserfarenheten skall i synnerhet följande aspekter beaktas: omfattning, yrkesverksamhetens karaktär, de innehavda befattningarnas nivå och kvalifikation, eventuell erfarenhet från arbete i internationella organisationer. Yrkeserfarenheten kommer att betygsättas som helhet med maximalt 65 poäng.

Med avseende på språkkunskaper har uttagningskommittén fastställt ett maximum om 7 poäng, beroende på dessa kunskapers omfattning.

Uttagningskommittén har beslutat att endast ge de sökande tillträde till det muntliga provet som uppnår minst 80 poäng av 117 möjliga.”

I samma skrivelse förklaras beslutet att avslå sökandens ansökan på följande sätt:

”Den poängsumma som uttagningskommittén har tilldelat S. Berlingieri Vinzek — 25 poäng för ’utbildning’, 30 poäng för ’yrkeserfarenhet’ och 7 poäng för ’språkkunskaper’, det vill säga totalt 62 poäng — är inte tillräcklig för att uttagningskommittén skall placera henne i den grupp av sökande som skall kallas till det muntliga provet.

Det är således i synnerhet på grund av er klients yrkeserfarenhet, huvudsakligen inriktad på konsultverksamhet inom veterinärområdet, som uttagningskommittén endast har kunnat ge 30 poäng av 65 möjliga. ”

Genom skrivelse till förstainstansrättens kansli av den 2 juni 1997 begärde sökanden tillstånd om att till handlingarna i målet foga ett antal dokument beträffande det förhållandet att hon tagits upp i förteckningen över godkända sökande i uttagningsprovet KOM/A/1032, vilket anordnades i syfte att rekrytera en chef för enhet 2 ”veterinär och zooteknisk lagstiftning” i direktorat B.II ”kvalitet och hälsa” under generaldirektoratet för jordbruk (GD VI) (enhet VI.B.II.2), vilket meddelades henne genom en skrivelse från kommissionen av den 16 april 1997.

Sökandens andra yrkande

Sökanden har inte endast yrkat att uttagningskommitténs beslut av den 26 mars 1996 skall ogiltigförklaras utan också, i den utsträckning som det är nödvändigt, att denna uttagningskommittés första beslut av den 16 februari 1996 också skall ogiltigförklaras (punkt 17).

Det är emellertid fast rättspraxis att det beslut genom vilket en uttagningskommitté nekar en sökande tillträde till proven, efter att på sökandens begäran ha gjort en förnyad bedömning av hans ansökan, ersätter uttagningskommitténs tidigare beslut och inte kan betraktas som en ren bekräftelse av detta (punkt 18).

Hänvisning till domstolen den 11 mars 1986, 294/84, Adams m.fl. mot kommissionen. Rec. 1986, s. 977, punkt 14-16; domstolen den 16 december 1987, 206/85, Beiten mot kommissionen. Rec. 1987, s. 5301, punkt 8; förstainstansrätten den 11 februari 1992, T-16/90, Panagiotopoulou mot parlamentet, Rec. 1992, s. II-89, punkt 20; förstainstansrätten den 3 mars 1994, T-82/92, Cortes Jimenez m.fl. mot kommissionen, RecFP 1994, s. II-237, punkt 17

Det saknas därför anledning att ta ställning till det yrkande som avser ogiltigförklaring av uttagningskommitténs beslut av den 16 februari 1996 (punkt 19).

Fogande till handlingarna av dokument avseende uttagningsprov KOM/A/1032

Även om det inte finns någon bestämmelse i rättegångsreglerna där det uttryckligen föreskrivs under vilka förutsättningar som nya handlingar kan ges in vid sammanträdet, är det förstainstansrättens fasta praxis, inspirerad av den kontradiktoriska principen och respekten för rätten till försvar, att inte tillåta att sådana dokument fogas till handlingarna utom i undantagsfall, när dessa av giltiga skäl inte har kunnat ges in under det skriftliga förfarandet (punkt 22).

I det aktuella fallet har sökanden på ett tillfredsställande sätt redogjort för skälen för att hon inte kunde ge in dessa dokument under det skriftliga förfarandet. Det sena inlämnandet av dessa dokument kränker dessutom inte heller kommissionens rätt till försvar, eftersom de redan hade tillställts kommissionen inom ramen för ett förfarande för överklagande av tjänstetillsättning eller į övrigt härrörde från kommissionen själv (punkt 23).

Prövning i sak

Den första grunden, om rättsstridigheten av meddelandet om uttagningsprov KOM/A/955 och de beslut som fattades tillföljd härav

Det framgår av en jämförelse mellan artikel 4 och artikel 5 första till fjärde stycket i bilaga III till tjänsteföreskrifterna att uttagningskommittén först och främst, efter att ha tagit del av ansökningshandlingarna, skall fastställa förteckningen över de sökande som skall beredas tillträde till uttagningsprovet. Därefter skall den fastställa kriterierna för bedömning av meriterna och — på grundval av dessa kriterier — göra en bedömning av meriterna hos de sökande som beretts tillträde till provet (punkt 32).

Hänvisning till domstolen den 13 juli 1989, 361/87 och 362/87, Caturla-Poch och de la Fuente Pascual mot parlamentet, Rec. 1989, s. 2471, punkt 8

I det aktuella fallet har svaranden följt reglerna för detta förfarande (punkt 33).

De urvalskriterier som uttagningskommittén faktiskt har använt (in concreto), och i synnerhet de som avser sökandenas yrkeserfarenhet (omfattning, yrkesverksamhetens karaktär, de innehavda befattningarnas nivå och kvalifikation, eventuell erfarenhet från arbete i internationella organisationer) är normala kvalitativa kriterier inom ramen för bedömningen av sökandes meriter i ett uttagningsprov (punkt 38).

De bedömningar som en uttagningskommitté gör när den skall värdera sökandenas lämplighet kan endast bli föremål för gemenskapens domstolars kontroll i fall av uppenbart åsidosättande av de regler som leder uttagningskommitténs arbete. I det aktuella fallet föreskriver emellertid dessa regler det förfarande som uttagningskommittén har följt (punkt 39).

Hänvisning till förstainsiansrätten den 15 juli 1993, T-17/90, T-28/91 och T-17/92, Cámara Alloisio m.fl. mot kommissionen, Rec. 1993, s. II-841, punkt 90

Den andra grunden, om uppenbart felaktig bedömning

Inom ramen för de villkor och krav som anges i meddelandet om uttagningsprov, förfogar uttagningskommittén över ett stort utrymme för skönsmässig bedömning näidet gäller att fastställa de närmare föreskrifterna för hur ett uttagningsprov skall genomföras och det närmare innehållet i delproven. Förstainstansrätten kan endast underkänna sättet på vilket ett uttagningsprov genomförs såvitt det är nödvändigt för att säkerställa att sökandena behandlas lika och att objektivitet iakttas vid valet mellan dessa (punkt 46).

Hänvisning till domstolenden 8 mars 1988, 64/86, 71/86, 72/86, 73/86 och 78/86, Sergio m.fl. mot kommissionen, Rec. 1988, s. 1399, punkt 22; förstainstansrätten den 21 maj 1996, T-153/95, Kaps mot domstolen, REGP 1996, s. II-663, punkt 37

Dessa principer skall tillämpas vid den jämförande bedömningen av sökandenas meriter vid det stadium i förfarandet då uttagningskommittén genomför ett första urval mellan sökandena på grundval av kriterier som kommittén har fastställt i förväg, i syfte att endast ta i beaktande de bästa och lämpligaste meriterna med avseende på de arbetsuppgifter som skall utföras (punkt 48).

I det aktuella fallet har sökanden inte förmått visa att uttagningskommittén har gjort sig skyldig till en uppenbart felaktig bedömning, med hänsyn till karaktären av de tjänster som förste handläggare (A5/A4) som skulle tillsättas, när den betygsatte hennes yrkeserfarenhet ”huvudsakligen inriktad på konsultverksamhet inom veterinärområdet” mindre fördelaktigt än yrkeserfarenheten hos de personer som sysslat med administration, arbetsledning eller förvaltning (punkt 55).

Dessutom har sökanden inte tillhandahållit några bevis för att uttagningskommittén har gjort sig skyldig till någon som helst differentierad behandling av sökandena som är sådan att den ger anledning att ifrågasätta objektiviteten i uttagningskommitténs arbete (punkt 56).

Vad beträffar det förhållandet att sökanden togs upp i förteckningen över godkända sökande i uttagningsprovet KOM/A/1032, avsåg detta särskilda uttagningsprov rekrytering av en enhetschef på området för veterinär- och zooteknisk lagstiftning, vilket är ett område där sökanden besitter särskild yrkeserfarenhet. Vilka kriterier som än används av uttagningskommittén för ett sådant särskilt uttagningsprov för att bedöma sökandenas meriter, är det inte möjligt att göra en ändamålsenlig jämförelse mellan det arbete som utförs av en sådan uttagningskommitté och arbetet i en uttagningskommitté för ett allmänt uttagningsprov som anordnats i syfte att rekrytera tjänstemän med erfarenhet av allmän administration, offentlig administration eller förvaltning. Den yrkeserfarenhet som fordras av sökandena i ett uttagningsprov måste uteslutande bedömas mot bakgrund av syftet med det uttagningsprovet, såsom detta framgår av den allmänna beskrivning av arbetsuppgifterna som ges i meddelandet om uttagningsprov (punkt 57).

Hänvisning till förstainstansrättenden 22 maj 1990, T-50/89, Spärr mot kommissionen, Rec. 1990, s. II-207, punkt 18

Den tredje grunden, om åsidosättande av motiveringsskyldigheten

Den skyldighet som föreskrivs i artikel 25 i tjänsteföreskrifterna att motivera varje beslut som går en tjänsteman emot har till syfte dels att göra det möjligt för domstolen att utöva sin kontroll av beslutets rättsenlighet, dels att ge den berörda parten de upplysningar som är nödvändiga för att bedöma om beslutet är fattat pá riktiga grunder. Vad i synnerhet beträffar beslut om vägran att ge tillträde till uttagningsprov, är det i detta avseende nödvändigt att exakt ange vilka av de villkor i meddelandet om uttagningsprov som sökanden har bedömts inte uppfylla. När det gäller uttagningsprov med många sökande kan uttagningskommittén i ett första skede begränsa sig till att kortfattat motivera vägran och att endast meddela sökandena uppgifter om kriterier för och resultatet av urvalet (punkt 72-74).

Hänvisning till domstolen den 30 november 1978, 4/78, 19/78 och 28/78, Salerno m.fl. mot kommissionen, Rec. 1978, s. 2403; domstolen den 21 mars 1985, 108/84, De Santis mot revisionsrätten, Rec. 1985, s. 947; domstolen den 12 juli 1989, 225/87, Belardinelli m.fl. mot domstolen. Rec. 1989, s. 2353, punkt 7; förstainstansrättenden 21 maj 1992, T-54/91, Almeida Antunes mot parlamentet. Rec. 1992, s. II-1739, punkt 33; förstainstansrätten den 15 juli 1993, T-27/92, Camera-Lampitelli m.fl. mot kommissionen, Rec. 1993, s. II-873, punkt 51; förstainstansrättenden 30 maj 1995, T-289/94, Innamorati mot parlamentet, REGP 1995, s. II-393, punkt 27; förstainstansrättenden 15 februari 1996, T-125/95, Belhanbel mot kommissionen, REGP 1996, s. II-115, punkt 21

Uttagningskommittén kan således i det aktuella fallet inte kritiseras för att ha informerat sökanden om beslutet att inte ge henne tillträde till det muntliga provet genom den standardskrivelse som sändes ut den 16 februari 1996, vilken tillräckligt noggrant angav vilka av de villkor i meddelandet om uttagningsprov som enligt uttagningskommittén inte var uppfyllda (punkt 75).

Uttagningskommittén för provet är icke desto mindre skyldig att senare tillhandahålla individuella förklaringar till de kandidater som uttryckligen begär detta. Dessa individuella uppgifter måste uttagningskommittén sända före utgången av den tidsfrist som föreskrivs i artiklarna 90 och 91 i tjänsteföreskrifterna, i syfte att ge sökandena möjlighet att tillvarata sin rätt om de anser det ändamålsenligt. En uttagningskommittés beslut att inte ge en sökande tillträde till ett prov är tillräckligt motiverat endast om det informerar sökanden om varför han inte uppfyller de kriterier som har beslutats för urvalsproceduren. De inneboende svårigheterna i att göra en jämförande bedömning befriar inte en uttagningskommitté från skyldigheten att ge en sådan motivering. Skyldigheten att utföra en generell utvärdering av sökande utesluter inte heller att en sådan motivering ges som uppfyller de krav som ställs genom domstolens rättspraxis (punkt 76).

Hänvisning till domstolen den 9 juni 1983, 225/82, Verzyck mot kommissionen, Rec. 1983, s. 1991, punkt 16; Sergio m.fl. mot kommissionen, nämnd ovan, punkt 49

Eftersom sökanden genom skrivelsen av den 26 mars 1996 inte upplystes om de kriterier enligt vilka sökandenas meriter hade bedömts och resultatet av urvalsproceduren, samt eftersom skrivelsen inte innehöll någon som helst — inte ens summarisk — individuell motivering, följer det att uttagningskommittén inte på ett tillfredsställande sätt har motiverat sitt beslut att inte ge sökanden tillträde till det muntliga provet, och att den grund som riktats mot den ursprungliga motiveringen av detta beslut är befogad (punkterna 77 och 78).

Hänvisning till Verzyck mot kommissionen, nämnd ovan, punkt 17; Sergio m.fl. mot kommissionen, nämnd ovan, punkt 51

Även om en total avsaknad av motivering inte kan vägas upp av förklaringar som ges efter det att en talan har väckts, eftersom sådana förklaringar i det skedet inte längre fyller någon funktion, kan vid otillräcklig motivering kompletterande preciseringar ges under förfarandets gång och medföra att en grand om avsaknad av motivering inte längre har något föremål, på så sätt att det inte längre är berättigat att ogiltigförklara beslutet i fråga, även om institutionen emellertid inte tillåts att ersätta en ursprunglig felaktig motivering med en helt ny motivering (punkt 79).

Hänvisning till domstolenden 26 november 1981, 195/80, Michel mot parlamentet, Rec. 1981, s. 2861, punkt 22; domstolen den 30 maj 1984, 111/83, Picciolo mot parlamentet, Rec. 1984, s. 2323, punkt 22; domstolen den 27 mars 1985, 12/84, Kypreos mot rådet, Rec. 1985, s. 1005, punkt 8 ; Sergio m. fl. mot kommissionen, nämnd ovan, punkt 52; domstolen den 7 februari 1990, C-343/87, Culin mot kommissionen, Rec. 1990, s. I-225, punkt 15; domstolen den 9 december 1993, C-115/92P, parlamentet mot Volger, Rec. 1993, s. I-6549, punkt 23; fórstainstansrätten den 13 december 1990, T-160/89 och T-161/89, Kalavrosmot domstolen. Rec. 1990, s. II-871, punkt 72; fórstainstansrätten den 12 februari 1992, T-52/90, Volger mot parlamentet. Rec. 1992, s. II-121, punkterna 40 och 41; fórstainstansrätten den 3 mars 1993, T-25/92, Vela Palacios mot ESK, Rec 1993, s. II-201, punkt 26; fórstainstansrätten den 30 november 1993, T-78/92, Perakis mot parlamentet, Rec. 1993, s. II-1299, punkt 52; fórstainstansrätten den 23 februari 1994, T-18/92 och T-68/92, Coussios mot kommissionen, RecFP 1994, s. II-171, punkt 74-76; fórstainstansrätten den 21 mars 1996, T-230/94, Farrugia mot kommissionen, REG 1996, s. II-195, punkt 31 — 38

Den motivering som kommissionen gav i sin skrivelse av den 6 juni 1996 är sådan att den avhjälper bristerna i den ursprungliga motiveringen, på det sätt som tillåts av rättspraxis (punkt 81).

Dessutom utgör upplysningen om det resultat uttryckt i siffror som en sökande uppnår i de olika proven en tillräcklig motivering av det värdeomdöme som uttagningskommittén har fällt (punkt 84).

Hänvisning till domstolenden 4 juli 1996, C-254/95P, parlamentet mot Innamorati, REG 1996, s. I-3423, punkt 31; fórstainstansrätten den 27 juni 1991, T-156/89, Valverde Mordt mot domstolen, Rec. 1991, s. II-407, punkt 130-133; Camera-Lampitelli m.fl. mot kommissionen, nämnd ovan, punkterna51 och 52; Belhanbel mot kommissionen, nämnd ovan, punkt 22; Kaps mot domstolen, nämnd ovan, punkt 81

Domslut:

Talan ogillas.

Kommissionen skall bära sin rättegångskostnad samt ersätta en tredjedel av sökandens rättegångskostnad.