Domstolens dom (första avdelningen) den 7 november 2002. - Europeiska kommissionen mot Konungariket Spanien. - Fördragsbrott - Underlåtenhet att införliva direktiv 98/8/EG. - Mål C-352/01.



Rättsfallssamling 2002 s. I-10263



Parter

Domskäl

Beslut om rättegångskostnader

Domslut



Nyckelord

1. Talan om fördragsbrott - Domstolens prövning av om talan är välgrundad - Situation som skall beaktas - Situationen vid utgången av den frist som har angivits i det motiverade yttrandet

(Artikel 226 EG)

2. Medlemsstater - Skyldigheter - Genomförande av direktiv - Fördragsbrott - Invändning enligt den nationella rättsordningen - Otillåten

(Artikel 226 EG)

Parter

I mål C-352/01,

Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av G. Valero Jordana, i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg

sökande,

mot

Konungariket Spanien, företrätt av L. Fraguas Gadea, i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,

svarande,

angående en talan om fastställelse av att Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (EGT L 123, s. 1) genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa nämnda direktiv eller i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om sådana bestämmelser,

meddelar

DOMSTOLEN (första avdelningen)

sammansatt av avdelningsordföranden M. Wathelet (referent) samt domarna P. Jann och A. Rosas,

generaladvokat: J. Mischo,

justitiesekreterare: R. Grass,

med hänsyn till referentens rapport,

och efter att den 12 september 2002 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,

följande

Dom

Domskäl

1 Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 19 september 2001, med stöd av artikel 226 EG väckt talan om fastställelse av att Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (EGT L 123, s. 1, nedan kallat direktivet) genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet eller i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om sådana bestämmelser.

2 Enligt artikel 34 i direktivet 98/8 skulle medlemsstaterna senast 24 månader efter det att direktivet trädde i kraft sätta i kraft de lagar och andra författningar som var nödvändiga för att följa direktivet och omedelbart underrätta kommissionen om detta. Direktivet trädde i enlighet med dess artikel 35 i kraft den 14 maj 1998. Fristen för införlivande löpte således ut den 14 maj 2000.

3 Eftersom kommissionen inte hade erhållit något meddelande från de spanska myndigheterna om införlivandet av direktivet, inledde den ett fördragsbrottsförfarande. Efter att ha berett Konungariket Spanien tillfälle att yttra sig, avgav kommissionen den 17 januari 2001 ett motiverat yttrande och uppmanade denna medlemsstat att inom två månader från delgivningen vidta nödvändiga åtgärder för att följa direktivet. Eftersom de upplysningar som lämnades av de spanska myndigheterna till följd av nämnda yttrande visade att direktivet ännu inte var helt införlivat, har kommissionen väckt förevarande talan.

4 Kommissionen har erinrat om medlemsstaternas skyldigheter enligt artiklarna 34 och 35 i direktivet och har gjort gällande att Konungariket Spanien var skyldigt att vidta alla nödvändiga åtgärder för att följa direktivet inom den föreskrivna tidsfristen.

5 Den spanska regeringen har anfört att direktivet måste införlivas med nationell rätt genom ett kungligt dekret. Förfarandet för att utarbeta en sådan rättsakt är särskilt omfattande, eftersom ett flertal rapporter, yttranden och konsultationer därvid är nödvändiga. I de fall som rättsakten påverkar medborgarnas rättigheter och intressen krävs dessutom att en offentlig hearing hålls. I förevarande fall har det förhållandet att två olika ministerier, nämligen ministeriet för hälsovårds- och konsumentfrågor respektive jordbruksministeriet, har deltagit i utarbetandet av rättsakten medfört att förfarandet har tagit än längre tid.

6 Domstolen erinrar i detta avseende om att enligt fast rättspraxis skall förekomsten av ett fördragsbrott bedömas mot bakgrund av den situation som rådde i medlemsstaten vid utgången av den frist som har angivits i det motiverade yttrandet (se bland annat dom av den 15 mars 2001 i mål C-147/00, kommissionen mot Frankrike, REG 2001, s. I-2387, punkt 26).

7 I förevarande mål är det emellertid klarlagt att Konungariket Spanien inte har vidtagit de åtgärder som är nödvändiga för att efterkomma det motiverade yttrandet inom den för detta föreskrivna fristen.

8 Dessutom följer det av fast rättspraxis att en medlemsstat inte kan åberopa bestämmelser, praxis eller förhållanden i sin interna rättsordning som grund för att underlåta att sätta i kraft ett direktiv inom den föreskrivna tidsfristen (se bland annat dom av den 8 mars 2001 i mål C-276/98, kommissionen mot Portugal, REG 2001, s. I-1699, punkt 20).

9 Kommissionens talan skall således bifallas.

10 Domstolen fastställer följaktligen att Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktivet genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta.

Beslut om rättegångskostnader

Rättegångskostnader

11 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att Konungariket Spanien skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom denna stat har tappat målet, skall kommissionens yrkande bifallas.

Domslut

På dessa grunder beslutar

DOMSTOLEN (första avdelningen)

följande dom:

1) Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa nämnda direktiv.

2) Konungariket Spanien skall ersätta rättegångskostnaderna.