ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SV Europeiska unionens officiella tidning C 253/13

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 5 juni 2014 (begäran om förhandsavgörande från Supreme Court of the United Kingdom – Förenade kungariket) – Public Relations Consultants Association Ltd mot The Newspaper Licensing Agency Ltd m.fl.

(Mål C-360/13) (1)

((Upphovsrätt - Informationssamhället - Direktiv 2001/29/EG - Artikel 5.1 och 5.5 - Mångfaldigande - Undantag och begränsningar - Skapande av kopior av en webbplats på skärmen och i cachen på hårddisken vid surfning på internet - Tillfällig form av mångfaldigande - Form som är flyktig eller utgör ett inkluderande av underordnad betydelse - En integrerad och väsentlig del i en teknisk process - Laglig användning - Självständig ekonomisk betydelse))

2014/C 253/16

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Supreme Court of the United Kingdom

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Public Relations Consultants Association Ltd

Motpart: The Newspaper Licensing Agency Ltd m.fl.

Saken

Begäran om förhandsavgörande – Supreme Court of the United Kingdom – Tolkning av artikel 5.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället (EGT L 167, s. 10) – Rätt till mångfaldigande – Undantag och begränsningar – Begreppet tillfälliga former av mångfaldigande, som är flyktiga eller utgör ett inkluderande av underordnad betydelse och som utgör en integrerad och väsentlig del i en teknisk process – Mångfaldigande av en webbsida som automatiskt lagras i en dators cacheminne och på datorskärmen

Domslut

Artikel 5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället ska tolkas så, att kopior på bildskärmen till användarens dator och i ”cachen” på denna dators hårddisk, vilka genereras av en slutanvändare vid besök på en webbplats, uppfyller dels villkoren att sådana kopior ska vara tillfälliga, att de ska vara flyktiga eller utgöra ett inkluderande av underordnad betydelse och att de ska utgöra en integrerad och väsentlig del i en teknisk process, dels villkoren i artikel 5.5 i direktivet och således får skapas utan tillstånd från upphovsrättsinnehavarna.

(1) EUT C 260, 7.9.2013.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 202/8

Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 8 maj 2014 (begäran om förhandsavgörande från Corte suprema di cassazione – Italien) – Assica – Associazione Industriali delle Carni dei Salumi, Krafts Foods Italia SpA mot Associazioni fra produttori per la tutela del ”Salame Felino” m.fl.

(Mål C-35/13) (1)

((Jordbruk - Jordbruksprodukter och livsmedel - Förordning (EEG) nr 2081/92 - Artikel 2 - Skydd för geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar - Materiellt tillämpningsområde - Nationellt skydd - Gemenskapsregistrering saknas - Följder - Skydd för benämningar avseende produkter där det inte föreligger något särskilt samband mellan produkternas egenskaper och deras geografiska ursprung - Villkor))

2014/C 202/09

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Corte suprema di cassazione

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Assica – Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi, Krafts Foods Italia SpA

Motparter: Associazioni fra produttori per la tutela del ”Salame Felino”, La Felinese Salumi SpA, Salumificio Monpiù Srl, Salumi Boschi F.lli SpA, Gualerzi SpA, Alinovi Tullio di Alinovi Giorgio & C. Snc, Salumificio Gastaldi di Gastaldi Franco e C. Snc, Boschi Cav. Umberto SpA, Fereoli Mario & Figlio Snc, Salumificio Ducale Snc di Morini & Tortini, Fereoli Gino & Figlio Snc, Ronchei Srl, Salumificio B.R.B. Snc

Saken

Begäran om förhandsavgörande – Corte suprema di cassazione – Tolkning av artikel 2 i rådets förordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992 om skydd för geografiska [beteckningar] och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel (EGT L 208, s. 1) – Ursprungsbeteckning som inte har registrerats och avseende vilken det inte har upprättats någon bindande rättsakt som fastställer gränserna för det geografiska område i vilket produkten framställs, bestämmelser som reglerar framställningen och eventuella villkor som producenterna ska uppfylla för att få använda den aktuella beteckningen – Möjlighet att införa ett nationellt förbud för att använda nämnda ursprungsbeteckning för inhemska varor som inte kommer från något av de områden som ingår i ursprungsbeteckningen, och beteckna denna användning som illojal konkurrens

Domslut

Rådets förordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992 om skydd för geografiska och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel, i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 535/97 av den 17 mars 1997, ska tolkas så, att den inte skyddar en geografisk benämning som saknar gemenskapsregistrering, men att benämningen i fråga, i förekommande fall, kan erhålla skydd med stöd av nationella bestämmelser om geografiska benämningar avseende produkter där det inte föreligger något särskilt samband mellan produkternas egenskaper och deras geografiska ursprung, dock under förutsättning att genomförandet av dessa bestämmelser varken äventyrar syftet med förordning nr 2081/92, i dess lydelse enligt förordning 535/97, eller hindrar den fria rörligheten för varor i den mening som avses i artikel 28 EG, vilket det ankommer på den nationella domstolen att kontrollera.

(1) EUT C 86, 23.3.2013.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 129/5

Domstolens dom (första avdelningen) av den 6 mars 2014 (begäran om förhandsavgörande från Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italien) – Loredana Napoli mot Ministero della Giustizia – Dipartimento Amministrazione Penitenziaria

(Mål C-595/12) (1)

((Begäran om förhandsavgörande - Socialpolitik - Direktiv 2006/54/EG - Likabehandling av kvinnor och män i arbetslivet - Utbildning för att få ställning som fast anställd offentlig tjänsteman - Uteslutning på grund av långvarig frånvaro - Frånvaro på grund av mammaledighet))

2014/C 129/05

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Loredana Napoli

Motpart: Ministero della Giustizia – Dipartimento Amministrazione Penitenziaria

Saken

Begäran om förhandsavgörande – Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Tolkning av artiklarna 2.2 c, 14.2 och 15 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/54/EG av den 5 juli 2006 om genomförandet av principen om lika möjligheter och likabehandling av kvinnor och män i arbetslivet (omarbetning) (EUT L 204, s. 23) – Direkt effekt – Utbildning för att få ställning som fast offentliganställd – Nationella bestämmelser enligt vilken tillåten frånvaro under fler än 30 dagar i sträck medför uteslutning från utbildningen och registrering på påföljande utbildning – Frånvaro på grund av mammaledighet

Domslut

1) Artikel 15 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/54/EG av den 5 juli 2006 om genomförandet av principen om lika möjligheter och likabehandling av kvinnor och män i arbetslivet ska tolkas så, att den utgör hinder för nationella bestämmelser som med hänvisning till allmänintresset föreskriver att en kvinna som är mammaledig ska uteslutas från en yrkesutbildning som ingår i hennes tjänst och som är obligatorisk för att hon ska kunna bli fast anställd offentlig tjänstman och kunna komma i åtnjutande av förbättringar av arbetsvillkoren, samtidigt som hon garanteras en plats på påföljande utbildning, vars starttidpunkt emellertid är osäker.

2) Artikel 14.2 i direktiv 2006/54 är inte tillämplig på sådana nationella bestämmelser som de här aktuella, som inte innebär att viss yrkesverksamhet är förbehållen manliga arbetstagare men som fördröjer tillträdet till denna yrkesverksamhet för kvinnliga arbetstagare, vilka på grund av obligatorisk mammaledighet inte har kunnat genomgå en fullständig yrkesutbildning.

3) Bestämmelserna i artiklarna 14.1 c och 15 i direktiv 2006/54 är så klara, precisa och ovillkorlig att de kan ha direkt effekt.

(1) EUT C 86, 23.3.2013.
1.

Artikel 2.2 c i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG ska tolkas på så sätt att en medlemsstat, under sådana omständigheter som de som är för handen i det nationella målet, inte får kräva att en släkting i rakt nedstigande led som är 21 år eller äldre — för att anses vara beroende för sin försörjning och därmed falla in under definitionen av familjemedlem enligt artikel 2.2 c i direktiv 2004/38 — ska ha försökt att få ett arbete, få hjälp för sin försörjning från ursprungslandets myndigheter och/eller på annat sätt klara sin försörjning men att detta inte har varit möjligt.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 39/7

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 21 november 2013 (begäran om förhandsavgörande från First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Förenade kungariket) — Dixons Retail plc mot Commissioners for her Majesty's Revenue and Customs

(Mål C-494/12) (1)

(Direktiv 2006/112/EG - Mervärdesskatt - Leverans av varor - Begrepp - Bedräglig användning av ett bankkort)

2014/C 39/11

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Dixons Retail plc

Motpart: Commissioners for her Majesty's Revenue and Customs

Saken

Begäran om förhandsavgörande — First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Tolkning av artiklarna 14.1 och 73 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 347, s.1) — Begreppet leverans av varor — Leverans efter köp som genomförts genom otillåtet och bedrägligt bruk av kreditkort

Domslut

Artiklarna 2 led 1, 5.1 och 11 A.1 a i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund, och artiklarna 2.1 a, 14.1 och 73 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt, ska tolkas så, att under sådana förutsättningar som är aktuella i målet vid den nationella domstolen, utgör en fysisk leverans av en vara till en köpare, som på ett bedrägligt sätt använder ett bankkort som betalningsmedel, en ”leverans av varor”, i den mening som avses i de ovannämnda artiklarna 2 led 1, 5.1, 2.1 a och 14.1. I samband med en sådan leverans ska tredje mans betalning enligt ett avtal mellan tredje man och varuleverantören, genom vilket tredje man har åtagit sig att betala varuleverantören för varor som denne sålt till köpare som använder ett bankkort som betalningsmedel, anses utgöra ett ”vederlag”, i den mening som avses i de ovannämnda artiklarna 11 A.1 a och 73.

(1) EUT C 26, 26.1.2013.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 260/9

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 18 juli 2013 — New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, tidigare New Yorker SHK Jeans GmbH mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller), Vallis K.-Vallis A. & Co. OE

(Mål C-621/11 P) (1)

(Överklagande - Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av ordmärket FISHBONE - Invändningsförfarande - Det äldre nationella figurmärket FISHBONE BEACHWEAR - Verkligt bruk av varumärket - Beaktande av kompletterande bevisning som inte lagts fram inom den fastställda fristen - Förordning (EG) nr 207/2009 - Artiklarna 42.2, 42.3 och 76.2 - Förordning (EG) nr 2868/95 - Regel 22.2)

2013/C 260/16

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, tidigare New Yorker SHK Jeans GmbH (ombud: V. Spitz, Rechtsanwalt)

Övrig part i målet: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (ombud: P. Geroulakos), Vallis K.-Vallis A. & Co. OE

Saken

Överklagande av den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 29 september 2011 i mål T-415/09, New Yorker SHK Jeans mot harmoniseringsbyrån, varigenom tribunalen ogillade en talan om ogiltigförklaring väckt av den som ansökt om registrering av ordmärket FISHBONE för varor i klasserna 18 och 25 av beslut R 1051/2008-1 som meddelades av första överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (harmoniseringsbyrån) den 30 juli 2009 om delvist avslag på överklagandet av invändningsenhetens beslut att delvis avslå ansökan om registrering av nämnda ordmärke, till följd av en invändning som framställts av innehavaren av det nationella varumärket ”FISHBONE BEACHWEAR” för varor i klass 25 samt det nationella märket ”Fishbone” som används i handeln — Verkligt bruk av det äldre varumärket — Beaktande av kompletterande bevisning

Domslut

1. Överklagandet ogillas.

2. New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG ska ersätta rättegångskostnaderna.

(1) EUT C 25, 28.1.2012.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 225/13

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 8 maj 2013 (begäran om förhandsavgörande från Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Förenade Kungariket) — Olaitan Ajoke Alarape och Olukayode Azeez Tijani mot Secretary of State for the Home Department

(Mål C-529/11) (1)

(Fri rörlighet för personer - Förordning (EEG) nr 1612/68 - Artikel 12 - Före detta make till en medborgare i en medlemsstat som har varit anställd i en annan medlemsstat - Myndigt barn som genomgår en utbildning i den mottagande medlemsstaten - Uppehållsrätt för en förälder som är medborgare i tredje land - Direktiv 2004/38/EG - Artiklarna 16–18 - Permanent uppehållsrätt för unionsmedborgares familjemedlemmar som inte är medborgare i en medlemsstat - Laglig vistelse - Vistelse grundad på artikel 12 i förordning nr 1612/68)

2013/C 225/20

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Olaitan Ajoke Alarape och Olukayode Azeez Tijani

Motpart: Secretary of State for the Home Department

Ytterligare deltagare i rättegången: AIRE Centre

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Tolkning av artikel 12 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen (EGT L 257, s. 2; svensk specialutgåva, område 5, volym 1, s. 33) — Uppehållsrätt, efter skilsmässa från en medborgare i en annan medlemsstat som har utövat sin rätt till fri rörlighet, för en tredjelandsmedborgare med vårdnad om sitt barn som är äldre än 21 år och student i den mottagande medlemsstaten — Begreppet ”förälder som har den faktiska vårdnaden om ett barn” — Bedömningskriterier

Domslut

1. Föräldern till ett barn som har uppnått myndighetsålder och utövat sin rätt till utbildning enligt artikel 12 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004, kan tillerkännas fortsatt härledd uppehållsrätt enligt denna artikel om barnet alltjämt behöver förälderns närvaro och omvårdnad för att kunna genomgå och fullfölja sin utbildning. Den ankommer på den hänskjutande domstolen att bedöma om så är fallet med hänsyn till samtliga omständigheter i det nationella målet.

2. Perioder under vilka unionsmedborgares familjemedlemmar som inte är medborgare i en medlemsstat har vistats i en mottagande medlemsstat endast med stöd av artikel 12 i förordning nr 1612/68, i dess lydelse enligt direktiv 2004/38, dock utan att villkoren för att förvärva uppehållsrätt enligt detta direktiv är uppfyllda, kan inte beaktas för att dessa familjemedlemmar ska kunna förvärva permanent uppehållsrätt enligt direktivet.

(1) EUT C 370, 17.12.2011.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 355/2

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 6 september 2012 — Europeiska kommissionen mot Republiken Portugal

(Mål C-38/10) (1)

(Fördragsbrott - Artikel 49 FEUF - Skattelagstiftning - Flyttning av det skatterättsliga hemvistet - Flyttning av tillgångar - Omedelbar uttagsbeskattning)

2012/C 355/02

Rättegångsspråk: portugisiska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: R. Lyal, G. Braga da Cruz och P. Guerra e Andrade)

Svarande: Republiken Portugal (ombud: L. Inez Fernandes et J. Menezes Leitão)

Parter som har intervenerat till stöd för svaranden: Konungariket Danmark (ombud: C. Vang), Förbundsrepubliken Tyskland (ombud: C. Blaschke och K. Petersen), Konungariket Spanien (ombud: M. Muñoz Pérez och A. Rubio González), Republiken Frankrike, (ombud: G. de Bergues och N. Rouam), Konungariket Nederländerna, (ombud: C. Wissels och M. de Ree), Republiken Finland (ombud: J. Heliskoski), Konungariket Sverige (ombud: A. Falk och S. Johannesson), Förenade Konungariket Storbritannien och Nordirland (ombud: S. Hathaway och A. Robinson)

Saken

Fördragsbrott — Överträdelse av artikel 49 FEUF och artikel 31 EES — Skattelagstiftning enligt vilken bolag som upphör att ha sitt skatterättsliga hemvist i Portugal eller som överför sina tillgångar till en annan stat är föremål för omedelbar uttagsbeskattning

Domslut

1. Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 49 FEUF genom att införa och bibehålla artiklarna 76 A och 76 B i den portugisiska lagen om inkomstskatt för juridiska personer (Código português do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Colectivas), vilka är tillämpliga i fall där ett portugisiskt bolag flyttar sitt stadgeenliga säte och sin verkliga ledning till en annan medlemsstat, eller i det fallet att ett bolag utan hemvist i Portugal flyttar samtliga eller delar av de tillgångar som är knutna till ett portugisiskt fast driftställe från Portugal till en annan medlemsstat, i vilka det föreskrivs en omedelbar beskattning av orealiserade värdeökningar på de berörda tillgångarna, men inte av de orealiserade värdeökningar som följer av rent inhemska transaktioner.

2. Talan ska ogillas i övrigt.

3. Republiken Portugal ska ersätta rättegångskostnaderna.

(1) EUT C 80 av den 27.3.2010.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 80/3

Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 2 februari 2012 — Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd mot Europeiska unionens råd, Europeiska kommissionen, Confédération européenne de l'industrie de la chaussure (CEC)

(Mål C-249/10 P) (1)

(Överklagande - Dumpning - Förordning (EG) nr 1472/2006 - Import av vissa skodon med överdelar av läder med ursprung i Kina och Vietnam - Förordning (EG) nr 384/96 - Artiklarna 2.7, 9.5 och 17.3 - Status som företag som verkar i en marknadsekonomi - Individuell behandling - Stickprovsmetoden)

2012/C 80/04

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd (ombud: L. Ruessmann, A. Willems, S. De Knop, C. Dackö, avocats)

Övrig part i målet: Europeiska unionens råd (ombud: J.-P. Hix och R. Szostak, båda i egenskap av ombud, G. Berrisch, Rechtsanwalt, N. Chesaites, Barrister), Europeiska kommissionen (ombud: T. Scharf och H. van Vliet), Confédération européenne de l'industrie de la chaussure (CEC)

Saken

Överklagande av den dom som tribunalen (åttonde avdelningen) meddelade den 4 mars 2010 i mål T-401/06, Brosmann Footwear (HK) Ltd m.fl. mot Europeiska unionens råd, varigenom tribunalen ogillade en talan om delvis ogiltigförklaring av rådets förordning (EG) nr 1472/2006 av den 5 oktober 2006 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa skodon med överdelar av läder med ursprung i Folkrepubliken Kina och Socialistiska republiken Vietnam och om slutgiltigt uttag av den preliminära antidumpningstull som införts på sådan import (EUT L 275, s. 1).

Domslut

1. Den dom som meddelades av Europeiska unionens tribunal den 4 mars 2010 i mål T-401/06), Brosmann Footwear (HK) m.fl. mot rådet, upphävs.

2. Rådets förordning (EG) nr 1472/2006 av den 5 oktober 2006 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa skodon med överdelar av läder med ursprung i Folkrepubliken Kina och Socialistiska republiken Vietnam och om slutgiltigt uttag av den preliminära antidumpningstull som införts på sådan import ogiltigförklaras, såvitt den avser Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd och Risen Footwear (HK) Co. Ltd.

3. Europeiska unionens råd ska ersätta de rättegångskostnader som förorsakats Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd och Risen Footwear (HK) Co. Ltd i såväl första instans som inom ramen för förevarande mål.

4. Europeiska kommissionen och Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC) ska bära sina egna rättegångskostnader i såväl första instans som inom ramen för förevarande mål.

(1) EUT C 209, 31.07.2010.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 269/6

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 21 juli 2011 (begäran om förhandsavgörande från Upper Tribunal (Förenade kungariket)) — Lucy Stewart mot Secretary of State for Work and Pensions

(Mål C-503/09) (1)

(Social trygghet - Förordning (EEG) nr 1408/71 - Artiklarna 4, 10 och 10b - Förmån vid kortvarig arbetsoförmåga hos unga funktionshindrade - Förmån vid sjukdom eller förmån vid invaliditet - Krav på bosättning, på vistelse vid den tidpunkt då ansökan lämnas in och på tidigare vistelse - Unionsmedborgarskap - Proportionalitet)

2011/C 269/09

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Upper Tribunal

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Lucy Stewart

Motpart: Secretary of State for Work and Pensions

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Upper Tribunal — Tolkning av artiklarna 10, 19, 28, 29 och 95 a i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen (EGT L 149, s. 2; svensk specialutgåva, område 5, volym 1 s. 57) — Ersättning som betalas ut till arbetslösa mellan 16 och 25 år som bor i Förenade kungariket och som är arbetsoförmögna sedan minst sju månader (”short-term incapacity benefit in youth”) — Kvalificering av denna ersättning som förmån vid sjukdom eller förmån vid invaliditet — Förmån underkastad krav på bosättning

Domslut

1. En sådan förmån vid kortvarig arbetsoförmåga hos unga funktionshindrade som den som är aktuell i målet vid den nationella domstolen utgör en förmån vid invaliditet i den mening som avses i artikel 4.1 b i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, i dess ändrade och uppdaterade lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 118/97 av den 2 december 1996, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 647/2005 av den 13 april 2005, om det framgår att sökanden hade ett permanent eller varaktigt funktionshinder när ansökan lämnades in.

2. Artikel 10.1 första stycket i förordning nr 1408/71, i den lydelse som nämnts i föregående punkt, i dess ändrade lydelse enligt förordning nr 647/2005, utgör hinder mot att en medlemsstat, som villkor för förvärv av en sådan förmån vid kortvarig arbetsoförmåga hos unga funktionshindrade som den som är aktuell i målet vid den nationella domstolen, uppställer ett krav på att sökanden är stadigvarande bosatt i denna medlemsstat. Artikel 21.1 FEUF utgör hinder mot att en medlemsstat som villkor för förvärv av en sådan förmån uppställer ett krav på att sökanden — tidigare har vistats i landet, utan att övriga omständigheter mot bakgrund av vilka sökandens verkliga anknytning till denna medlemsstat skulle kunna fastställas därvid beaktas, och — vistas i landet vid den tidpunkt då ansökan lämnas in.

(1) EUT C 37, 13.2.2010.