ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
54

Dessa former av mångfaldigande kan – till skillnad från vissa handlingar avseende digitalisering av ett verk – inte heller tillåtas enligt en accessorisk rätt som följer av artikel 5.2 c jämförd med artikel 5.3 n i direktiv 2001/29. Dessa former av mångfaldigande är nämligen inte nödvändiga för att det ska vara möjligt att göra verket tillgängligt för användarna, genom därför avsedda terminaler, med iakttagande av de villkor som uppställs i dessa bestämmelser. Dessutom kan dessa former av mångfaldigande inte vara tillåtna enligt artikel 5.3 n i direktiv 2001/29 av den anledningen att de inte genomförs av inrättningar som avses i den bestämmelsen, utan av användare av därför avsedda terminaler i inrättningarnas lokaler.
42

I förevarande fall påpekar domstolen att enligt artikel 15 i dekret nr 2003-1306 ges, vid beräkningen av pensionsbeloppet, ett tillägg av tjänsteår uppgående till fyra kvartal till varje tjänsteman, för varje barn som fötts eller adopterats före den 1 januari 2004 eller som tjänstemannen har tagit hand om före detta datum och uppfostrat under nio år, under förutsättning att tjänstemannen kan visa att denne avbrutit sin yrkesverksamhet under minst två månader på grund av mammaledighet, ledighet för adoption, föräldraledighet, ledighet för vård av barn eller ledighet för uppfostran av barn under åtta år. Enligt denna bestämmelse ges detta tillägg också till kvinnliga tjänstemän som har fött barn under sin studietid före den 1 januari 2004 och innan de rekryterades som tjänstemän, om rekryteringen har skett senast två år efter det att vederbörande har erhållit den examen som krävs för att delta i ett uttagningsprov för tjänstemän.
43

För det första måste de behöriga myndigheterna kunna få tillräckligt klar och precis kännedom om de varor och tjänster som avses med ett varumärke för att kunna fullgöra sina skyldigheter avseende förhandsgranskningen av registreringsansökningarna samt avseende offentliggörandet och upprätthållandet av ett väl avpassat och exakt varumärkesregister. För det andra måste näringsidkarna med klarhet och precision kunna förvissa sig om vilka varumärken som är registrerade, och vilka registreringsansökningar som faktiska eller potentiella konkurrenter har lämnat in, och därigenom dra nytta av relevant information om utomståendes rättigheter (dom The Chartered Institute of Patent Attorneys, EU:C:2012:361, punkterna 47 och 48).
6

I artikel 43 i denna förordning, med rubriken ”Fastställande av stödrättigheter”, föreskrevs följande: ”1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 48 skall en jordbrukare erhålla en stödrättighet per hektar, som beräknas genom att referensbeloppet divideras med det treåriga genomsnittet av antalet hektar som under referensperioden gav rätt till de direktstöd som förtecknas i bilaga VI. Det totala antalet stödrättigheter skall vara detsamma som ovan nämnda genomsnittliga antal hektar. … 2. I det antal hektar som avses i punkt 1 skall dessutom följande ingå: … b) All grovfoderareal under referensperioden. 3. I punkt 2 b i denna artikel skall ’grovfoderareal’ avse den areal på jordbruksföretaget som under hela kalenderåret, i enlighet med artikel 5 i kommissionens förordning (EG) nr 2419/2001, var tillgänglig för djuruppfödning, inbegripet arealer med gemensam användning och arealer med blandad odling. Foderarealen får inte omfatta — byggnader, skog, dammar, gångstigar, — arealer som används för andra grödor som berättigar till gemenskapsstöd eller för permanenta grödor eller trädgårdsgrödor, — arealer som omfattas av stödsystemet för producenter av vissa jordbruksgrödor, används inom stödsystemet för torkat foder eller omfattas av ett nationellt system eller ett gemenskapssystem för arealuttag. – …”
2

Begäran har framställts i ett mål mellan å ena sidan Assica – Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi (nedan kallad Assica) och Kraft Foods Italia SpA (nedan kallat Kraft Foods) och, å andra sidan, Associazioni fra produttori per la tutela del ”Salame Felino” (nedan kallad Associazioni fra produttori) samt de tolv företagen och medlemmarna i Associazioni fra produttori: Salumificio Monpiù Srl, Salumi Boschi Fratelli SpA, Gualerzi SpA, Alinovi Tullio di Alinovi Giorgio & C. Snc, Salumificio Gastaldi di Gastaldi Franco & C. Snc, Boschi Cav. Umberto SpA, Fereoli Mario & Figlio Snc, Salumificio Ducale Snc di Morini & Tortini, Fereoli Gino & Figlio Snc, Ronchei Srl och Salumificio B.R.B. Snc. Målet rör de villkor under vilka en geografisk benämning kan användas för att beskriva en produkt som har framställts utanför det aktuella området när benämningen inte har erkänts som en skyddad ursprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning i den mening som avses i förordning nr 2081/92.
13

HaTeFo som grundades år 1999 tillverkar plattor, folier, slangar och profiler av plast. Företaget ägs av tre fysiska personer, A, hans maka B och C som var och en har 24,8 %, 62,8 % respektive 12,4 % av aktierna. A och C är företagsledare i bolaget. A och hans mor D är vidare delägare med lika delar i X, ett bolag vilket A och C också är företagsledare i.
Vad beträffar förordningarna nr 302/2011 om öppnande av en tullkvot för exceptionell import av vissa kvantiteter socker under regleringsåret 2010/11 och nr 393/2011 om fastställande av tilldelningskoefficienten för utfärdande av importlicenser för sockerprodukter inom vissa tullkvoter för vilka det lämnats in ansökningar under perioden 1–7 april 2011, och om tillfälligt stopp för ansökningar om sådana licenser, kan dessa få rättsverkningar gentemot klagandena endast genom åtgärder som vidtas av nationella myndigheter till följd av att licensansökningar ges in med stöd av genomförandeförordning nr 302/2011. Nationella myndigheters beslut om beviljande av sådana licenser, varigenom de koefficienter som har fastställts i genomförandeförordning nr 393/2011 tillämpas på de berörda aktörerna, och om helt eller delvist avslag på sådana licensansökningar, utgör således genomförandeåtgärder i den mening som avses i artikel 263 fjärde stycket, sista delen av meningen, FEUF. Denna slutsats vederläggs inte av påståendet att de åtgärder som vidtagits på nationell nivå skulle vara av mekanisk karaktär eftersom denna fråga saknar relevans i detta avseende.

(se punkterna 40‐42)
Mål C‑202/13

The Queen, på begäran av: Sean Ambrose McCarthy m.fl.

mot

Secretary of State for the Home Department

(begäran om förhandsavgörande från High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court))

”Unionsmedborgarskap — Direktiv 2004/38/EG — Unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom en medlemsstats territorium — Rätt till inresa — Tredjelandsmedborgare som är familjemedlem till en unionsmedborgare och innehavare av ett uppehållskort som har utfärdats av en medlemsstat — Nationell lagstiftning enligt vilken inresetillstånd ska beviljas innan inresa i landet kan ske — Artikel 35 i direktiv 2004/38/EG — Artikel 1 i protokoll (nr 20) om tillämpning av vissa inslag i artikel 26 i Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på Förenade kungariket och Irland”

Sammanfattning – Domstolens dom (stora avdelningen) av den 18 december 2014

Unionsmedborgarskap — Rätt att fritt röra sig och uppehålla sig på medlemsstaternas territorium — Direktiv 2004/38 — De som åtnjuter — Unionsmedborgares familjemedlemmar som är tredjelandsmedborgare — Villkor — Unionsmedborgare som har utövat sin rätt till fri rörlighet (Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38, artikel 3.1) Unionsmedborgarskap — Rätt att fritt röra sig och uppehålla sig på medlemsstaternas territorium — Direktiv 2004/38 — Rätt att resa in och uppehålla sig för tredjelandsmedborgare som tillhör unionsmedborgarens familj — Rätt att resa in är begränsad till andra medlemsstater än unionsmedborgarens ursprungsmedlemsstat — Föreligger inte (Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38, artiklarna 5 och 10) Unionsmedborgarskap — Rätt att fritt röra sig och uppehålla sig på medlemsstaternas territorium — Direktiv 2004/38 och protokoll (nr 20) om tillämpning av vissa inslag i artikel 26 FEUF på Förenade kungariket och Irland — Rätt att resa in och uppehålla sig för tredjelandsmedborgare som tillhör unionsmedborgarens familj — Missbruk av rättigheter eller bedrägeri — Innehavare av ett giltigt uppehållskort som utfärdats av en annan medlemsstat — Nationell lagstiftning enligt vilken det i ett allmänpreventivt syfte, för att dessa medborgare ska få resa in i landet fordras att de i förväg beviljats inresetillstånd — Otillåtet (Protokoll nr 20 som fogas till EU-fördraget och EUF-fördraget; Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38, artiklarna 10 och 35) EU-rätt — Principer — Förbud mot missbruk av rättigheter
Artikel 1 j och k i förordning nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen ska tolkas så, att när en unionsmedborgare som var bosatt i en första medlemsstat blir svårt och hastigt sjuk under en semester i en andra medlemsstat och är tvungen att stanna kvar i denna stat under elva år på grund av detta sjukdomstillstånd och närheten till specialistvård på den plats där han eller hon bor, ska vederbörande anses ”vistas” i denna andra medlemsstat vid tillämpning av artiklarna 19.1, 20.1 och 20.2 i ovannämnda förordning om han eller hon har varaktigt centrum för sina levnadsintressen i den första medlemsstaten. Det ankommer på den nationella domstolen att fastställa var unionsmedborgaren har varaktigt centrum för sina levnadsintressen genom att göra en bedömning av samtliga relevanta omständigheter och härvid beakta vederbörandes avsikt, såsom denna framgår av dessa faktiska omständigheter. Enbart det förhållandet att unionsmedborgaren har stannat kvar i den andra medlemsstaten under en längre period är inte i sig och som sådant tillräckligt för att anse att han eller hon är bosatt i den staten.

(se punkterna 59 samt domslutet)
29

Kommissionen anser att denna grund under alla omständigheter inte kan leda till bifall av talan. Den har gjort gällande att tribunalen med utövande av sin obegränsade behörighet får beakta faktiska omständigheter som anförts för sent, under förutsättning att den kontradiktoriska principen iakttas. I förevarande fall har denna princip iakttagits, eftersom Guardian gavs möjlighet att bemöta innehållet i skrivelsen under förhandlingen, men valde att inte göra det. Kommissionen har påpekat att Guardian hade tre dagar på sig före förhandlingen att kommentera denna skrivelse eller vända sig till tribunalen för att begära att antingen få inkomma med skriftligt yttrande eller att förhandlingen skjuts upp.
20

First Note är ett bolag med säte i Oelegem (Belgien) som bedriver grossisthandel i parfymbranschen. Under januari månad 2007, sålde bolaget parfymen ”Blue Safe for Women” till Stefan P. Warenhandel (nedan kallad Stefan P.), vars driftställe är beläget i Tyskland. Det framgår av beslutet om hänskjutande att Stefan P. fick varorna levererade hos First Note i Belgien och att Stefan P. därefter vidareförsålde dem i Tyskland.
2

Det omtvistade beslutet riktades till FLS Plast, tidigare Nyborg Plast International A/S, i egenskap av tidigare moderbolag till Trioplast Wittenheim SA (tidigare Silvallac SA) (nedan kallat Trioplast Wittenheim), som tillverkar industrisäckar, skyddsfilm och höljen av plast i Wittenheim (Frankrike). FLS Plast är ett dotterbolag till den koncern som kontrolleras av FLSmidth & Co A/S (nedan kallat FLSmidth).
4

Artikel 6.1 i lagen om inkomstskatt för juridiska personer ändrades genom lagen om ändring av lagen om inkomstskatt för fysiska personer, lagen om inkomstskatt och lagen om schablonskatt på inkomst beträffande vissa inkomster som uppbärs av fysiska personer (ustawa – Zmiana ustawy o podatku dochodowym od osób fizycznych, ustawy o podatku dochodowym od osób prawnych oraz ustawy o zryczałtowanym podatku dochodowym od niektórych przychodów osiąganych przez osoby fizyczne), av den 25 november 2010 (Dz. U. av år 2010, nr 226, position 1478). I denna bestämmelse, som trädde i kraft den 1 januari 2011, föreskrivs följande: ”1. Från skattskyldighet undantas: ... 10) investeringsfonder som bedriver sin verksamhet i enlighet med bestämmelserna i lagen [om investeringsfonder]; 10a) de företag för kollektiva placeringar som har säte i en annan medlemsstat i Europeiska unionen än Republiken Polen, eller i en annan stat i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet [EES], när dessa företag uppfyller samtliga nedanstående krav: a) de är obegränsat skattskyldiga i hemviststaten för samtliga inkomster oavsett varifrån dessa härrör, b) föremålet för deras verksamhet består uteslutande i kollektiva placeringar i värdepapper, penningmarknadsinstrument eller andra tillgångar, av ekonomiska medel som erhållits från allmänheten via publika eller icke publika erbjudanden om förvärv av andelar i företagets placeringar, c) de bedriver sin verksamhet med stöd av tillstånd som beviljats av myndigheter som ansvarar för tillsynen av finansmarknaden i den stat där de har sitt säte …, d) deras verksamhet står under direkt kontroll av de myndigheter som ansvarar för tillsynen av finansmarknaden i den stat där dessa företag har sitt säte, e) de har utsett ett förvaringsinstitut hos vilken de förvarar sina tillgångar, f) de förvaltas av aktörer som driver sin verksamhet med tillstånd av de myndigheter som ansvarar för tillsynen av finansmarknaden i den stat där dessa företag har sitt säte.”
13

CTP väckte talan om att de administrativa besluten skulle ogiltigförklaras vid Tribunale amministrativo regionale per la Campania. Tribunale amministrativo regionale per la Campania ansåg att enligt artikel 4 i förordning nr 1191/69 kan rätten till ersättning för sådana ekonomiska nackdelar endast föreligga om ett transportföretag först har ansökt om upphävande av den tjänsteplikt som åligger företaget och endast när de behöriga myndigheterna avslår ansökan. Tribunale amministrativo regionale per la Campania konstaterade att CTP inte hade ansökt om ett sådant upphävande och ogillade därför CTP:s talan genom tre domar.
21

Det framgår vidare att ”[t]ransaktioner rörande betalningar och överföringar består i att det sker en överföring av medel kontant, elektroniskt, exempelvis via en adb‑central eller via SWIFT (the Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication), eller med stöd av handlingar som utarbetats på bestämda villkor. Betalningar, överföringar och betalningsförmedling kan ske genom underleverantörer, exempelvis PBS.”
36

Om det antas att Siegfried Pohl hade kunnat grunda sin fordran på artikel 45 FEUF eller på direktiv 2000/78, kan för övrigt följande påpekas: För det första hade nämnda artikel kunnat åberopas vid de österrikiska domstolarna sedan den 1 januari 1995, det datum då Republiken Österrike anslöt sig till unionen, det vill säga under nästan tio års tid innan den preskriptionsfrist som är aktuell i det nationella målet löpte ut. För det andra löpte fristen för införlivande av direktiv 2000/78 ut den 3 december 2003, vilket innebar att Siegfried Pohl under nästan ett år hade möjlighet att väcka talan i syfte att göra sina rättigheter gällande vid nämnda domstolar. Under dessa omständigheter kan det konstateras att den nationella preskriptionsfristen på 30 år, vilken började löpa när det avtal ingicks som ligger till grund för fastställandet av detta referensdatum eller från inplaceringen i en felaktig lönegrad, i det nationella målet inte medförde att det i praktiken blev omöjligt eller orimligt svårt att utöva de rättigheter unionsrätten i förekommande fall ger Siegfried Pohl.
7

I artiklarna 1.1, 1.2 och 1.7 i lag nr 475 av den 2 april 1968 om bestämmelser avseende farmaceutiska tjänster (legge n. 475 – Norme concernenti il servizio farmaceutico) (GURI nr 107, av den 27 april 1968, s. 2638), i dess lydelse enligt lag nr 362 av den 8 november 1991 om bestämmelser om omstrukturering av apotekssektorn (legge n. 362 – Norme di riordino del settore farmaceutico) (GURI nr 269 av den 16 november 1991, s. 3) föreskrivs således följande: ”1. Tillstånd att öppna och driva ett apotek utfärdas av den behöriga myndigheten i det berörda området. 2. Antalet tillstånd per kommun ska fastställas så att det finns ett apotek per 5000 invånare i kommuner med befolkning på upp till 12 500 invånare och ett apotek per 4000 invånare i övriga kommuner. … 7. Alla nya apotek måste ligga minst 200 meter från andra apotek, och måste under alla omständigheter vara belägna så att områdesinvånarnas behov möts.”
23

High Court anser å andra sidan att frågan huruvida domstolen avsåg att ändra sin praxis i de ovannämnda domarna Medeva och Georgetown University m.fl. vad gäller tolkningen av artikel 3 c i förordning nr 469/2009 inte är avgjord. High Court är således av den uppfattningen att dessa domar inte gör det möjligt att avgöra om domstolen numera anser att denna bestämmelse hindrar att det meddelas mer än ett tilläggsskydd per ”grundpatent”i den mening som avses i artikel 1 i denna förordning, oberoende av antalet produkter som omfattas av detta patent, eller om domstolen fortsatt är av uppfattningen att det endast kan meddelas ett tilläggsskydd per ”grundpatent” och per ”produkt” som i dom av den 23 januari 1997 i mål C-181/95, Biogen (REG 1997, s. I-357), och i dom av den 3 september 2009 i mål C-482/07, AHP Manufacturing (REG 2009, s. I-7295).
4

Artikel 3 i förordningen, med rubriken ”Omstruktureringsstöd”, föreskriver följande: ”1. Företag som producerar socker, isoglukos eller inulinsirap, och som har fått en kvot tilldelad senast den 1 juli 2006, skall ha rätt till ett omstruktureringsstöd per ton av den kvot som företaget avstått från, förutsatt att det under något av regleringsåren 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009 eller 2009/2010 a) avstår från den kvot som den tilldelat en eller flera av sina fabriker och fullt ut demonterar de produktionsanläggningar och fabriker som berörs, [eller] b) avstår från den kvot som den tilldelat en eller flera av sina fabriker, delvis demonterar de produktionsanläggningar och fabriker som berörs och inte använder de berörda fabrikernas återstående produktionsanläggningar för produktion av de produkter som omfattas av den gemensamma organisationen av marknaden för socker, … 3. För fullständig demontering av produktionsanläggningar skall följande krävas, nämligen a) definitivt och totalt upphörande av produktionen av socker, isoglukos och inulinsirap av de berörda produktionsanläggningarna, b) nedläggning av fabriken eller fabrikerna och demontering av tillhörande produktionsanläggningar … … 4. För partiell demontering av produktionsanläggningar skall följande krävas, nämligen a) slutgiltigt och totalt upphörande av den berörda produktionen av socker, isoglukos och inulinsirap av de berörda produktionsanläggningarna, b) Demontering av de produktionsanläggningar som inte kommer att användas för ny produktion och som var avsedda för och används för produktion av de produkter som anges i a … … 5. Omstruktureringsstöd per ton av kvoter som avståtts skall vara följande: a) I det fall som avses i punkt 1 a: — 730,00 EUR under regleringsåret 2006/2007. ... b) I det fall som avses i punkt 1 b: — 547,50 EUR för regleringsåret 2006/2007. ...”
2

Begäran har framställts i ett mål mellan Malaysia Dairy Industries Pte. Ltd (nedan kallat Malaysia Dairy) och Ankenævnet for Patenter og Varemærker (överprövningsinstans för patent och varumärken) (nedan kallad Ankenævnet) angående lagenligheten av Ankenævnets beslut att upphäva registreringen av en plastflaska som varumärke med anledning av att Malaysia Dairy hade kännedom om det utländska varumärke som tillhör Kabushiki Kaisha Yakult Honsha (nedan kallat Yakult) när registreringsansökan gavs in.
9

Reklamerbjudandet hade följande lydelse: ”Sex månaders kostnadsfri helförsäkring gäller varje ny helförsäkring som tecknas under det första året. Erbjudandet gäller alla personbilar och nyttofordon som säljs via de officiella Citroën-återförsäljarna, med undantag av demonstrationsfordon och hyrfordon. De allmänna villkoren för tecknande av en Citroën försäkring (Citroën Assurance) gäller. Citroën Assurance är en produkt från van Servis, ett godkänt försäkringsbolag registrerat under nr 1396. PSA Finance Belux NV (CBFA-nr 019.653A) är försäkringsagent för Servis NV. Av CBFA godkända Citroën-återförsäljare är underagenter till PSA Finance Belux NV ... . Detta försäkringserbjudande är inte kopplat till någon annan vara eller tjänst än det fordon som ska försäkras.”
6

I sin ansökan anförde Abdulbasit Abdulrahim följande: Varken rådet eller kommissionen angav skälen till att han upptogs i den omtvistade förteckningen. Han fick inte del av de omständigheter som lades honom till last och han fick inte tillfälle att yttra sig härom. Frysningen av hans penningmedel utgjorde ett intrång i hans rätt till egendom och till privatliv och var oproportionerlig. Slutligen har han aldrig haft någon anknytning till Usama bin Ladin, nätverket al-Qaida eller talibanerna. När det gäller det brev från Foreign and Commonwealth Office av den 5 november 2008 där det görs gällande en anknytning till al-Qaida genom LIFG är det riktigt att en del av den afganska gruppen LIFG gick med i al-Qaida år 2007, men detta gällde inte alla medlemmar i gruppen. Under alla omständigheter hade hans engagemang i LIFG upphört från och med år 2001.
Artikel 7.1 i direktiv 2003/88 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden, ska tolkas så, att den utgör hinder för nationella bestämmelser och nationell praxis enligt vilka en arbetstagare – vars lön består av dels en grundlön, dels en provision vars belopp fastställs med hänvisning till de avtal arbetsgivaren kunnat ingå till följd av försäljningar som arbetstagaren genomfört – under sin årliga betalda semester endast har rätt till lön som uteslutande består av grundlönen.

Syftet med kravet på betald semester är att arbetstagaren under sin semester lönemässigt sett ska befinna sig i en motsvarande situation som under de perioder han arbetar.

De villkor som uppställs i artikel 7 i direktiv 2003/88 ger visserligen intryck av att vara uppfyllda i de nationella bestämmelserna och i nationell praxis. Under den årliga semesterperioden erhåller nämligen arbetstagaren ett totalt belopp som motsvarar det som uppbärs under de perioder han arbetar. Det belopp som utbetalas, dels för den årliga semestern, dels för de försäljningar som genomförts under veckorna före semesterperioden, ger således arbetstagaren möjlighet att faktiskt ta ut den semester han har rätt till.

Oavsett den lön arbetstagaren erhåller under den period han eller hon faktiskt tar ut sin årliga semester, kan nämnda arbetstagare avskräckas från att utöva sin rätt till årlig semester på grund av den tidsmässigt uppskjutna ekonomiska nackdel som vederbörande i praktiken vidkänns under den period som följer efter den årliga semestern.

(se punkterna 17, 20, 21 och 24 samt punkt 1 i domslutet)