22

Mot denna bakgrund beslutade Fővárosi Törvényszék (Överdomstolen för Budapests stad) att vilandeförklara målet och ställa följande frågor till EU-domstolen: ”1) Ska artiklarna 2.1 c, 24.1 och 43 i rådets direktiv 2006/112 tolkas på så sätt att licenstagaren för en know-how-licens – som är ett bolag som är etablerat i en medlemsstat i unionen (i förevarande mål Portugal) – inte tillhandahåller de tjänster som finns tillgängliga på en webbplats till slutanvändarna, vilket innebär att licenstagaren inte kan betraktas som mottagare av en teknisk stödtjänst för nämnda know-how som tillhandahålls av en beskattningsbar person som är etablerad i en annan medlemsstat (i förevarande mål Ungern) i egenskap av underleverantör, varvid denne dock tillhandahåller tjänsten till licensgivaren som är etablerad i den sistnämnda medlemsstaten, om licenstagaren a) hade kontor som hyrts i den förstnämnda medlemsstaten, it- och kontorsinfrastruktur, egen personal och stor erfarenhet inom området e-handel samt hade en ägare med omfattande internationella förbindelser och en företagsledare med kompetens inom området e-handel, b) hade skaffat sig know-how som avspeglade webbplatsernas driftsprocesser och uppdateringarna av dem, yttrade sig över dem, föreslog ändringar av dessa processer och godkände sådana ändringar, c) var mottagare av de tjänster som den beskattningsbara personen tillhandahöll på grundval av denna know-how, d) regelbundet fick rapporter om de tjänster som underleverantörerna hade tillhandahållit (i synnerhet rörande trafiken på webbplatserna och de betalningar som gjorts från bankkontot), e) i eget namn registrerade de internetdomäner som möjliggjorde tillgång till webbplatserna via internet, f) angavs som tillhandahållare av tjänsten på webbplatserna, g) själv vidtog åtgärder för att upprätthålla webbplatsernas popularitet, h) själv i eget namn, ingick avtal med de medarbetare och underleverantörer som krävdes för att tillhandahålla tjänsten (i synnerhet med de banker som erbjöd betalning med bankkort på webbplatserna, med de som skapade det innehåll som var tillgängligt på webbplatserna och med de webbadministratörer som marknadsförde innehållet), i) förfogade över ett komplett system för att ta emot intäkter från tillhandahållandet av den aktuella tjänsten till slutanvändarna, såsom bankkonton, och hade rätt att oinskränkt och med ensamrätt förfoga över dessa konton, en databas över slutanvändare som gjorde det möjligt att utfärda fakturor till dem för tillhandahållna tjänster, samt ett eget dataprogram för fakturering, j) på webbplatserna angav sitt eget säte i den förstnämnda medlemsstaten som fysisk plats för kundtjänst, och k) är ett bolag som är självständigt i förhållande till såväl licensgivaren som de ungerska underleverantörer som har till uppgift att utföra vissa tekniska processer som beskrivs i nämnda know-how, samt mot bakgrund av att i) de ovan beskrivna omständigheterna bekräftades av den berörda myndigheten i den förstnämnda medlemsstaten, i dess egenskap av organ som är ägnat att granska dessa objektiva omständigheter som kan kontrolleras av utomstående, ii) den omständigheten att bolaget i den andra medlemsstaten inte kunde få tillgång till en betaltjänstleverantör som kunde garantera mottagande av betalning med bankkort på webbplatsen utgjorde ett objektivt hinder för tillhandahållandet av tjänsten i den andra medlemsstaten via webbplatserna, vilket innebar att det bolag som var etablerat i den medlemsstaten aldrig tillhandahöll den tjänst som finns tillgänglig på webbplatserna, vare sig före eller efter den granskade perioden, och iii) det licenstagarbolaget och de företag som var knutna till det erhöll vinning till följd av driften av webbplatsen som totalt sett var större än den skatteskillnad som uppkommer till följd av den mervärdeskatt som gäller i den förstnämnda respektive den sistnämnda medlemsstaten? 2) Ska artiklarna 2.1 c, 24.1 och 43 i direktiv 2006/112 tolkas på så sätt att licensgivaren för en know-how-licens – ett bolag som är etablerat i en annan medlemsstat – tillhandahåller de tjänster som finns tillgängliga på en webbplats till slutanvändarna, vilket innebär att licensgivaren är mottagare av en teknisk stödtjänst för nämnda know-how som den beskattningsbara personen tillhandahåller i egenskap av underleverantör, varvid denne inte tillhandahåller tjänsten till licenstagaren, som är etablerad i den förstnämnda medlemsstaten, om licensgivaren a) hade egna resurser som enbart utgjordes av ett hyrt kontor och en dator som användes av företagsledaren, b) som enda anställda hade en företagsledare och en juridisk rådgivare som arbetade deltid under några timmar per vecka, c) hade ett enda avtal, nämligen avtalet om know-how-utveckling, d) såg till att de domännamn som licensgivaren ägde blev registrerade på licenstagaren i dennes eget namn, enligt avtalet med licenstagaren, e) aldrig framställde sig som tillhandahållare av tjänsterna gentemot utomstående, i synnerhet slutanvändare, banker som erbjöd betalning med bankkort på webbplatserna, skapare av det innehåll som fanns tillgängligt på webbplatserna och webbadministratörer som marknadsförde innehållet, f) aldrig har utfärdat skriftliga underlag rörande de tjänster som finns tillgängliga via webbplatserna, med undantag av fakturan för licensavgiften, och g) inte förfogade över något system (som bankkonton och annan infrastruktur) som gjorde det möjligt att ta emot intäkter från tillhandahållandet av tjänster via webbplatserna, samt mot bakgrund av att det som följer av [domen WebMindLicenses], att det inte i sig är av avgörande betydelse att licensgivarens företagsledare och enda aktieägare är upphovsman till nämnda know-how, att samma person utövar inflytande eller kontroll över hur nämnda know-how utvecklas och används och över tillhandahållandet av tjänster som är baserade på denna know-how, vilket innebär att den fysiska person som är företagsledare i och ägare till licensgivarbolaget också är företagsledare i och/eller ägare till de underleverantörsbolag – och därmed till klaganden – som medverkar i tillhandahållandet av tjänsten som underleverantörer på uppdrag av licenstagarbolaget genom att utföra de uppgifter som åligger dem i samband med detta?”