9

Bakgrunden till tvisten beskrivs på följande sätt av tribunalen i punkterna 1–16 i den överklagade domen: ”1. Bariatrix Europe Inc. SAS ingav den 17 mars 2006 en ansökan om registrering av gemenskapsvarumärke till [harmoniseringsbyrån] i enlighet med förordning … nr 40/94 … 2. Registreringsansökan avsåg ordkännetecknet PROTI SNACK. 3. De varor som registreringsansökan avsåg omfattas bland annat av klasserna 5, 29 och 32 i Niceöverenskommelsen om internationell klassificering av varor och tjänster vid varumärkesregistrering av den 15 juni 1957, med ändringar och tillägg … … 5. Den 9 mars 2007 … framställde Bernhard Rintisch … med stöd av artikel 42 i förordning nr 40/94 … en invändning mot registreringen av det sökta varumärket avseende de ovan i punkt 3 angivna varorna. 6. Invändningen grundade sig bland annat på följande äldre rättigheter: — det tyska ordmärket PROTIPLUS, för vilket en registreringsansökan ingavs den 4 december 1995 och som registrerades den 20 maj 1996 som nummer 39549559, för varor i klasserna 29 och 32, — det tyska ordmärket PROTI, för vilket en registreringsansökan ingavs den 22 januari 1997 och som registrerades den 3 mars 1997 som nummer 39702429, för varor i klasserna 29 och 32, — det tyska figurmärket … för vilket en registreringsansökan ingavs den 24 februari 1996 och som registrerades den 5 mars 1997 som nummer 39608644, för varor i klasserna 29 och 32 … … 8 För att styrka förekomsten och giltigheten för de ovan i punkt 6 nämnda äldre varumärkena ingav [Bernhard Rintisch] tillsammans med sin anmälan om invändning för det första registreringsbevis som utfärdats av Deutsches Patent- und Markenamt (den tyska patent‑ och varumärkesmyndigheten) i mars 1996, oktober 1996 och mars 1997, och för det andra utdrag ur Deutsches Patent- und Markenamts onlineregister från den 8 januari 2007. På dessa utdrag figurerade under rubriken ’Letzter Verfahrensstand’ (senaste skedet av förfarandet) angivelsen ’Marke eingetragen’ (varumärke registrerat) för vart och ett av de äldre varumärkena. Vad gäller de äldre varumärkena nr 39549559 och nr 39608644 angavs under rubriken ’Verlängerungsdatum’ (förnyelsedatum), datum under år 2006. Det är endast för de äldre varumärkenas registreringsbevis som en översättning till processpråket har getts in. 9 Den 26 april 2007 underrättade harmoniseringsbyrån [Bernhard Rintisch] om tidpunkten för inledandet av den kontradiktoriska fasen i invändningsförfarandet. I underrättelsen informerade harmoniseringsbyrån [Bernhard Rintisch] om att det krävdes ett förnyelseintyg för de varumärken som registrerades för mer än tio år sedan. Likaså angavs att förekomsten och giltigheten för äldre varumärken som åberopas till stöd för invändningen måste styrkas genom officiella handlingar som översatts till processpråket. Harmoniseringsbyrån angav att fristen för ingivande av handlingar löpte ut den 27 augusti 2007. Slutligen uppmärksammade harmoniseringsbyrån [Bernhard Rintisch] på att om ingen bevisning för de äldre varumärkenas förekomst och giltighet ingavs inom fristen skulle invändningen avslås utan prövning i sak i enlighet med regel 20.1 i [tillämpnings]förordningen. 10 Den 25 september 2007 gav [Bernhard Rintisch] in ett utdrag från onelineregistret och ett intyg från Deutsches Patent- und Markenamt, samt en översättning av intyget till processpråket, för vart och ett av de äldre varumärkena. Av intyget framgick att de äldre varumärkena hade förnyats före det datum då invändningen framställdes och att de nu var giltiga fram till år 2015, år 2016 och år 2017. 11 Den 31 mars 2008 avslog invändningsenheten invändningen med motiveringen att [Bernhard Rintisch] inte inom den utsatta fristen hade gett in bevis för förekomsten och giltigheten för de äldre varumärken som hade åberopats till stöd för invändningen. För det första konstaterade invändningsenheten att även om det framgick av de intyg som bifogats anmälan om invändning av den 9 mars 2007 att de äldre varumärkena registrerades år 1995, år 1996 och år 1997, räckte det inte för att styrka att de var giltiga den 27 augusti 2007 … För det andra fann invändningsenheten att utdragen från onlineregistret av den 8 januari 2007, i enlighet med regel 19.4 i [tillämpnings]förordningen, inte kunde beaktas såsom bevis för förnyelse av de äldre varumärkena eftersom de inte hade översatts till processpråket. Slutligen beslutade invändningsenheten, på grundval av regel 20.1 i [tillämpnings]förordningen, att inte beakta de handlingar som ingetts den 25 september 2007, eftersom de hade ingetts för sent. 12. Den 8 maj 2008 ingav [Bernhard Rintisch] ett överklagande av invändningsenhetens beslut till harmoniseringsbyrån med stöd av artiklarna 57–62 i förordning nr 40/94 … . [Bernhard Rintisch] yrkade att överklagandenämnden skulle avslå ansökan om registrering av det sökta varumärket på grund av att det förelåg risk för förväxling. Till överklagandet bifogade han de handlingar som han hade gett in till invändningsenheten den 25 september 2007. 13 Harmoniseringsbyråns fjärde överklagandenämnd avslog överklagandet genom [det omtvistade beslutet] utan någon prövning i sak. Den slog fast att invändningsenheten hade gjort en riktig bedömning när den fann att Bernhard Rintisch inte inom de utsatta fristerna hade styrkt förekomsten och giltigheten för de äldre varumärken som åberopats till stöd för invändningen. 14 Överklagandenämnden konstaterade framför allt dels att de registreringsbevis som hade bifogats anmälan om invändning av den 9 mars 2007 inte visade att de äldre varumärkena fortfarande var giltiga det datum då invändningen gjordes, dels att det faktum att det saknades översättningar av utdragen från onlineregistret av den 8 januari 2007 i sig utgjorde ett tillräckligt skäl för att inte beakta dem. 15 Likaså konstaterade överklagandenämnden att de handlingar som ingavs den 25 september 2007 inte kunde beaktas eftersom de hade ingetts efter den 27 augusti 2007 då den av harmoniseringsbyrån utsatta fristen löpte ut. 16 Slutligen angavs att enligt överklagandenämndens uppfattning hade varken invändningsenheten eller överklagandenämnden själv något utrymme för skönsmässig bedömning enligt artikel 74.2 i förordning nr 40/94 … vad gäller beaktandet av handlingar som ingetts efter utgången av den av harmoniseringsbyrån utsatta fristen, eftersom det i regel 20.1 i [tillämpnings]förordningen uttryckligen föreskrivs att överklagandet ska avslås om de styrkande handlingarna inges för sent. Överklagandenämnden tillade att även om den hade ansetts ha en sådan befogenhet att skönsmässigt besluta huruvida handlingar som har ingetts för sent till invändningsenheten ska godtas eller inte, skulle den ha utövat denna befogenhet till nackdel för [Bernhard Rintisch] …”