SV Europeiska unionens officiella tidning C 141/51

Talan väckt den 6 april 2009 — Bredenkamp m.fl. mot kommissionen

(Mål T-145/09)

2009/C 141/105

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: John Arnold Bredenkamp, Alpha International (PTV) Ltd. (Camberley, Förenade kungariket), Breco (Asia Pacific) Ltd. (Douglas, Isle of Man, Förenade kungariket), Breco (Eastern Europe) Ltd. (Douglas, Isle of Man, Förenade kungariket), Breco (South Africa) Ltd. (Douglas, Isle of Man, Förenade kungariket), Breco (UK) Ltd. (Ascot, Förenade kungariket), Breco Group, Breco International (St. Helier, Jersey, Förenade kungariket), Breco Nominees Ltd. (Ascot, Förenade kungariket), Breco Services Ltd. (Ascot, Förenade kungariket), Corybantes Ltd. (Ascot, Förenade kungariket), Echo Delta Holdings (Reading, Förenade kungariket), Masters International Ltd. (Ascot, Förenade kungariket), Piedmont (UK) Ltd. (Ascot, Förenade kungariket), Raceview Enterprises (Private) Limited, Scottlee Holdings (PTV) Ltd., Scottlee Resorts Ltd., Timpani Exports Ltd. (Douglas, Isle of Man, Förenade kungariket), Tremalt Ltd (ombud: D. Vaughan, QC, P. Moser, barrister och R. Khan, solicitor)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandenas yrkanden

Sökandena yrkar att förstainstansrätten ska

— ogiltigförklara kommissionens förordning (EG) nr 77/2009 av den 26 januari 2009 om ändring av rådets förordning (EG) nr 314/2004 om vissa restriktiva åtgärder mot Zimbabwe, i den mån den berör sökandena eller någon av av dem,

— vidare, i andra hand, ogiltigförklara kommissionens förordning (EG) nr 77/2009 i den mån den berör den första sökanden och någon av de enheter som i bilaga III uppges vara ”ägd” av den första sökanden, genom att den första sökanden och alla dessa enheter stryks från bilaga III,

— följaktligen, fastställa att kommissionens ovannämnda beslut av den 26 januari 2009 inte är tillämpligt i förhållande till sökandena, och

— förplikta kommissionen att ersätta sökandenas rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Genom förevarande talan yrkar sökandena delvis ogiltigförklaring av kommissionens förordning nr 77/2009 av den 26 januari 2009 om ändring av rådets förordning (EG) nr 314/2004 om vissa restriktiva åtgärder mot Zimbabwe (1), i den mån som sökandena finns med i den förteckning över fysiska och juridiska personer, enheter och organ vars tillgångar och ekonomiska resurser är frysta i enlighet med denna bestämmelse.

Sökandena åberopar fem grunder till stöd för sin talan.

Sökandena anför att den angripna förordningen helt saknar rättslig grund.

Sökandena hävdar även att kommissionen har åsidosatt de skyldigheter som åligger den enligt fast rättspraxis, eftersom den inte har kunnat visa att det förelåg några tvingande skäl för frysning av sökandenas tillgångar.

Vidare gör sökandena gällande att den angripna förordningen kränker sökandenas rätt till försvar, både rätten att yttra sig och rätten till effektivt domstolsskydd, eftersom förordningen enligt sökandena har antagits utan att det funnits någon garanti för att sökandena upplystes om de omständigheter som lades dem till last eller för att de hördes om dessa omständigheter, och inte heller för prövningen av de omständigheter de själva åberopade till sitt försvar.

Sökandena hävdar också att den angripna förordningen har antagits i strid med artikel 1 i det första tilläggsprotokollet till Europakonventionen och att den kränker deras grundläggande äganderätt.

Slutligen gör sökandena gällande att den angripna förordningen grundar sig på ett uppenbart sakfel såvitt avser sökandena. De hävdar närmare att kommissionen inte har kunnat fastställa att det mot bakgrund av relevant lagstiftning finns lagligt grundade skäl för frysningen av sökandenas tillgångar, och att kommissionen har underlåtit att tillhandahålla exakta uppgifter samt seriös och trovärdig bevisning till stöd för sitt beslut, vilket innebär att kommissionen inte har uppfyllt sin bevisbörda.

(1) EUT L 23, s. 5