2

I punkterna 1–34 i den överklagade domen redogörs det för bakgrunden till tvisten enligt följande: ”Utveckling av [Frucona Košices] situation och ackordsförfarandet 1 … … Frucona Košice a.s., är ett bolag bildat enligt slovakisk rätt som bland annat ägnade sig åt att framställa alkoholhaltiga drycker och spritdrycker. 2 Mellan november 2002 och november 2003 beviljades [Frucona Košice] flera gånger uppskov med betalning av skatteskulder motsvarande de punktskatter som hade förfallit till betalning. Dessa uppskov beviljades efter det att finansiella säkerheter ställts till förmån för den lokala skattemyndighet som bolaget tillhörde, nämligen skattekontoret Košice IV (nedan kallat det lokala skattekontoret). 3 Den 25 februari 2004 kunde [Frucona Košice], på grund av de ekonomiska svårigheter som det befann sig i, inte betala de punktskatter som förfallit till betalning i januari 2004. Till följd av en lagändring den 1 januari 2004 kunde [Frucona Košice] inte längre beviljas uppskov med betalningen av dessa punktskatter. 4 [Frucona Košices] tillstånd att framställa och handha alkohol och spritdrycker drogs därför in. Sedan dess säljer bolaget, under märket Frucona, spritdrycker som köpts in från O.H., ett företag som i enlighet med ett avtal med [Frucona Košice] tillverkade dessa enligt licens i sökandebolagets spritdrycksfabriker. 5 [Frucona Košice] var också skuldsatt i den mening som avses i zákon č. 328/1991 Zb. o konkurze a vyrovnaní (konkurs- och ackordslagen nr 328/1991). 6 Den 8 mars 2004 ansökte [Frucona Košice] vid Krajský súd v Košiciach (Regionala domstolen i Košice, Slovakien) om att ett ackordsförfarande skulle inledas, enligt vilket sökandebolaget skulle betala sina borgenärer 35 procent av det totala skuldbeloppet (nedan kallat ackordsförslaget). [Frucona Košices] totala skuldbelopp uppgick till cirka 644,6 miljoner SKK [cirka 21,4 miljoner euro], varav cirka 640,8 miljoner SKK [cirka 21,3 miljoner euro] utgjorde skatteskulder. 7 Genom beslut av den 29 april 2004 godkände Krajský súd v Košiciach (Regionala domstolen i Košice) inledandet av ackordsförfarandet. 8 Vid ett ackordssammanträde den 9 juli 2004 godtog [Frucona Košices] borgenärer, inklusive det lokala skattekontoret, ackordsförslaget. Vid detta ackordsförfarande var skattekontoret en förmånsberättigad borgenär eftersom säkerhet ställts för vissa av dess fordringar i samband med [Frucona Košices] uppskov med betalning av punktskatterna (se punkt 2 ovan). 9 [Frucona Košice] har angett att det, före den 9 juli 2004, gav in en revisionsrapport, upprättad av ett oberoende revisionsföretag (nedan kallad E-rapporten), till det lokala skattekontoret för att detta skulle kunna utvärdera fördelarna med ackord respektive konkurs. 10 Den 21 juni 2004 gjorde de slovakiska skattemyndigheterna en inspektion på plats i [Frucona Košices] lokaler. Vid denna kontroll fastställdes detta bolags ekonomiska situation den 17 juni 2004. 11 Ackordet fastställdes den 14 juli 2004 genom beslut av Krajský súd v Košiciach [(Regionala domstolen i Košice)]. Enligt detta skulle den slovakiska skattemyndighetens fordran betalas till 35 %, det vill säga med ett belopp på cirka 224,3 miljoner SKK [(cirka 7,45 miljoner euro)]. 12 I skrivelse av den 20 oktober 2004 uppgav det lokala skattekontoret bland annat för [Frucona Košice] att villkoren i ackordsuppgörelsen, enligt vilka en del av skatteskulden inte skulle betalas, utgjorde ett indirekt statligt stöd som måste godkännas av Europeiska gemenskapernas kommission. 13 Den 17 december 2004 betalade [Frucona Košice] 224,3 miljoner SKK [(cirka 7,45 miljoner euro)], motsvarande 35 procent av bolagets totala skatteskuld, till det lokala skattekontoret. I beslut av den 30 december 2004 förklarade Krajský súd v Košiciach (Regionala domstolen i Košice) att ackordsförfarandet var avslutat. Den 18 augusti 2006 reducerade Krajský súd v Košiciach (Regionala domstolen i Košice) skulden till den lokala skattemyndigheten till 224,1 miljoner SKK [(cirka 7,44 miljoner euro)]. Det administrativa förfarandet 14 Genom skrivelse av den 15 oktober 2004 ingavs ett klagomål till kommissionen angående ett påstått olagligt stöd till förmån för [Frucona Košice]. 15 På kommissionens begäran om uppgifter uppgav Republiken Slovakien, i skrivelse av den 4 januari 2005, att [Frucona Košice] eventuellt mottagit ett olagligt stöd. Republiken Slovakien hemställde om att kommissionen skulle godkänna detta stöd såsom undsättningsstöd till ett företag i ekonomiska svårigheter. 16 Efter att ha mottagit kompletterande upplysningar underrättade kommissionen, genom skrivelse av den 5 juli 2005, Republiken Slovakien om sitt beslut att inleda ett formellt granskningsförfarande enligt artikel 88.2 EG avseende nämnda stöd. Beslutet offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (EUT C 233, 2005, s. 47). 17 Republiken Slovakien ingav sina synpunkter på stödet till kommissionen i skrivelse av den 10 oktober 2005. I skrivelse av den 24 oktober 2005 ingav även [Frucona Košice] sina synpunkter på det aktuella stödet till kommissionen. Dessa vidarebefordrades till Republiken Slovakien, för att göra det möjligt för denna att reagera på dem, vilken den gjorde i skrivelse den 16 december 2005. Det ursprungliga beslutet 18 Den 7 juni 2006 antog kommissionen beslut 2007/254/EG om det statliga stöd C 25/05 (ex NN 21/05) som Slovakien har genomfört till förmån för sökanden (EUT L 112, 2007, s. 14) (nedan kallat det angripna beslutet). I artikel 1 i artikeldelen i detta beslut föreskrevs att det statliga stöd som Slovakien genomfört till förmån för [Frucona Košice], uppgående till ett belopp av 416515990 SKK [(cirka 13900000 euro)], var oförenligt med den gemensamma marknaden. I dess artikel 2 förordnades att stödet skulle återkrävas. Förfarandet vid tribunalen och domstolen 19 Den 12 januari 2007 väckte [Frucona Košice] talan om ogiltigförklaring av det ursprungliga beslutet vid tribunalen. 20 Genom dom av den 7 december 2010, Frucona Košice/kommissionen [(T‑11/07, EU:T:2010:498)], ogillade tribunalen denna talan såsom ogrundad. 21 Efter ett överklagande som ingetts av [Frucona Košice] med stöd av artikel 56 i stadgan för Europeiska unionens domstol, upphävde domstolen, genom dom av den 24 januari 2013, Frucona Košice/kommissionen [(C‑73/11 P, EU:C:2013:32)], domen [av den 7 december 2010, Frucona Košice/kommissionen, (T‑11/07, EU:T:2010:498)]. Domstolen fann, inom ramen för bedömningen i sak av målet i första instans, att kommissionen hade gjort en uppenbart oriktig bedömning när den underlät att i samband med sin bedömning av kriteriet privat borgenär beakta tidsåtgången för ett konkursförfarande och att kommissionen, i den mån den skulle kunna anses ha tagit hänsyn till denna omständighet, inte tillräckligt hade motiverat sitt beslut. Slutligen återförvisade domstolen målet till tribunalen för handläggning i den del det avsåg de grunder som inte omfattades av tribunalens prövning. 22 Till följd av domen [av den 24 januari 2013, Frucona Košice/kommissionen (C‑73/11 P, EU:C:2013:32)], och i syfte att åtgärda de brister som domstolen hade visat, antog kommissionen, den 16 oktober 2013, [det omtvistade beslutet], i vars artikel 1 det anges att det ursprungliga beslutet 'ska upphävas’ 23 Därefter konstaterade tribunalen, i [beslut av den 21 mars 2014, Frucona Košice/kommissionen (T‑11/07 RENV, ej publicerat, EU:T:2014:173)], … att det saknades anledning att döma i saken avseende ogiltigförklaring av det ursprungliga beslutet. Det [omtvistade] beslutet … 25 I det [omtvistade] beslutet konstaterade kommissionen bland annat att det måste undersökas om skattekontoret, genom att godta ackordsförslaget och följaktligen en avskrivning av 65 procent av dess fordring, hade betett sig mot [Frucona Košice] som en privat borgenär i en marknadsekonomi skulle ha gjort. Kommissionen preciserade i detta avseende att denna myndighets ställning som borgenär i förhållande till [Frucona Košice] var ovanligt stark, eftersom denna myndighet hade en gynnsammare rättslig och ekonomisk ställning än [Frucona Košices] privata borgenärer. Skattemyndigheten innehade mer än 99 % av alla registrerade fordringar och var en borgenär med förmånsrätt. När som helst under konkurrensförfarandet kunde därför dess fordringar tillgodoses med intäkterna från en försäljning av tillgångarna med förmånsrätt (skäl 80 i det [omtvistade] beslutet). 26 Beträffande kriteriet privat borgenär påpekade kommissionen, för det första, att huruvida det kunde tillämpas berodde på om den berörda medlemsstaten beviljat företaget en ekonomisk fördel på annat sätt än som offentlig myndighet och att om medlemsstaten under det administrativa förfarandet åberopar nämnda kriterium, måste den i tveksamma fall på ett entydigt sätt, med objektiva och verifierbara bevis, styrka att den vidtagna åtgärden följer av dess ställning som privat marknadsaktör. Kommissionen hänvisade i detta hänseende till domen av den 5 juni 2012, kommissionen/EDF [(C‑124/10 P, EU:C:2012:318)], punkterna 81–85) (skäl 82 i det [omtvistade] beslutet). 27 Kommissionen angav följande i skäl 83 i det [omtvistade] beslutet: 'Kort uttryckt menar [Republiken] Slovakien att åtgärden innebär statligt stöd. Slovakien medger att man under uppgörelsen inte ens beaktade frågan om statligt stöd utan hävdade att den omtvistade åtgärden skulle betraktas som undsättningsstöd. Det förefaller därför som den anförda rättspraxisens villkor här inte uppfyllts, på så sätt att den omtvistade åtgärden utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 [FEUF].’ 28 För det andra kontrollerade kommissionen, efter att i skäl 84 i det [omtvistade] beslutet ha påpekat att ' [h]är [hade [Frucona Košice] hävdat] att åtgärden inte inneb[ar] stöd, och la[gt] fram nämnda handlingar, framför allt de två revisorsrapporterna’, huruvida Republiken Slovakien, i förhållande till [Frucona Košice], hade betett sig som en privat borgenär. 29 I detta hänseende gjorde kommissionen för det första, beträffande de bevis som [Frucona Košice] hade ingett, en jämförelse av ackordsförfarandet med ett konkursförfarande (skälen 88–119 i det [omtvistade] beslutet), för det andra en jämförelse av ackordsförfarandet med skatteindrivning (skälen 120–127 i det [omtvistade] beslutet) och för det tredje en prövning av den ytterligare bevisning som de slovakiska myndigheterna och [Frucona Košice] hade ingett (skälen 128–138 i det [omtvistade] beslutet). I huvudsak ansåg kommissionen att såväl konkursförfarandet som skatteindrivningsförfarandet, enligt det lokala skattekontorets uppfattning, var mer förmånliga alternativ än ackordsförslaget (skälen 119, 124 och 127 i det [omtvistade] beslutet). 30 Kommissionen drog i skäl 139 i det [omtvistade] beslutet slutsatsen att kriteriet om en privat borgenär inte hade uppfyllts och att staten hade gett [Frucona Košice] en fördel som denne inte kunnat erhålla på marknadsvillkor. I skäl 140 i nämnda beslut drog kommissionen slutsatsen att den av det lokala skattekontoret godkända skuldavskrivningen vid ackordet utgjorde statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF. Slutligen drog kommissionen, i skäl 182 i samma beslut, slutsatsen att detta statliga stöd inte var förenligt med den inre marknaden. 31 Artikeldelen i det [omtvistade] beslutet omfattar fem artiklar. 32 I artikel 1 i det [omtvistade] beslutet föreskrivs att '[det ursprungliga beslutet] ska upphävas’ (se punkt 22 ovan). 33 Enligt artikel 2 i det [omtvistade] beslutet är det statliga stöd som [Republiken] Slovakien genomfört till förmån för [Frucona Košice], uppgående till ett belopp av 416515990 SKK [(cirka 13900000 euro)], oförenligt med den inre marknaden. 34 I artikel 3 i det [omtvistade] beslutet förpliktar kommissionen Republiken Slovakien att återkräva det stöd som [Frucona Košice] olagligen beviljats, jämte dröjsmålsränta.”