ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
31

Förstainstansrätten erinrar vidare om att domstolen slagit fast att tillämpningen av artikel 3.1 c i rådets första direktiv 89/104/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmningen av medlemsstaternas varumärkeslagar (EGT L 40, 1989, s. 1; svensk specialutgåva, område 13, volym 17, s. 178), vars lydelse i huvudsak är identisk med lydelsen i artikel 7.1 c i förordning nr 40/94, inte beror på om det föreligger något konkret, aktuellt och tungt frihållningsbehov (domstolens dom av den 4 maj 1999 i de förenade målen C-108/97 och C-109/97, Windsurfing Chiemsee (REG 1999, s. I-2779), punkt 35, och förstainstansrättens dom av den 20 mars 2002 i mål T-356/00, Daimler Chrysler mot harmoniseringsbyrån (CARCARD), REG 2002, s. II-1963, punkt 27). Således skall det enbart, vad gäller tillämpningen av artikel 7.1 c i förordning nr 40/94 och på grundval av den relevanta betydelsen av ordkännetecknet i fråga, prövas huruvida det för omsättningskretsen föreligger ett tillräckligt direkt och konkret samband mellan kännetecknet och de varor eller tjänster som ansökan om registrering avser (se förstainstansrättens dom av den 20 juli 2004 i mål T-311/02, Lissotschenko och Hentze mot harmoniseringsbyrån, REG 2004, s. II-2957, punkt 30 och där angiven rättspraxis).
Den berörda institutionen har själv begränsat sitt utrymme för skönsmässig bedömning genom att anta administrativa förhållningsregler som är avsedda att ha externa verkningar och genom att tillkännage, via reglernas offentliggörande, att den hädanefter kommer att tillämpa dem på de fall som berörs. Om institutionen frångår dessa regler riskerar den således att, i förekommande fall, åläggas sanktionsåtgärder på grund av att den åsidosatt allmänna rättsprinciper, såsom principerna om likabehandling, rättssäkerhet eller skydd för berättigade förväntningar. Det kan följaktligen inte uteslutas att sådana förhållningsregler med allmän räckvidd, under vissa förutsättningar och beroende på deras innehåll, kan ha rättsverkningar, och förvaltningen kan exempelvis inte göra avsteg från reglerna i ett speciellt fall utan att förklara varför detta agerande ändå är förenligt med allmänna rättsprinciper som likabehandlingsprincipen eller principen om skydd för berättigade förväntningar, under förutsättning att ett sådant agerande inte strider mot andra unionsrättsliga bestämmelser av högre dignitet.

(se punkt 130)
Nyckelord

Föremål för talan

Domslut



Nyckelord

Talan om ogiltigförklaring – Dom om ogiltigförklaring – Verkningar – Ogiltigförklaring av ett kommissionsbeslut i vilket en överträdelse av konkurrensreglerna konstateras – Verkningar gentemot beslutsdestinatärer som inte väckt talan mot beslutet – Föreligger inte (Artiklarna 81 EG, 230 EG och 249 EG) (se punkt 20)

2. Förfarande – Åberopande av nya grunder under rättegången – Villkor – Rättslig grund som har stöd i omständigheter som framkommit först under rättegången – Lissabonfördragets ikraftträdande – Ny omständighet som motiverar ett sent åberopande av en grund som avser att principen om oskuldspresumtion åsidosatts – Omfattas inte (Artikel 6 FEUF; Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, artikel 48; domstolens stadga, artikel 21; tribunalens rättegångsregler, artiklarna 44.1 c och 48.2) (se punkterna 27–30)

3. Konkurrens – Gemenskapsregler – Överträdelser – Ansvar – Moderbolag och dotterbolag – Ekonomisk enhet – Bedömningskriterier – Presumtion att moderbolaget utövar ett avgörande inflytande över sina helägda dotterbolag – Bevis som måste åberopas för att motbevisa presumtionen (Artikel 81.1 EG) (se punkterna 66–71 och 92)

4. Konkurrens – Böter – Belopp – Fastställande – Högsta belopp – Beräkning – Relevant omsättning – Kumulerad omsättning för alla de bolag som utgör en ekonomisk enhet som agerar som företag – Skyldighet för kommissionen att visa att vart och ett av dotterbolagen i koncernen inte är autonoma – Föreligger inte (Artikel 81.1 EG; rådets förordning nr 1/2003, artikel 23.2) (se punkterna 106–115)

5. Konkurrens – Böter – Belopp – Fastställande – Kriterier – Överträdelsens allvar – Fastställande av böter i proportion till bedömningskriterierna för överträdelsens allvar (Artikel 81.1 EG; rådets förordning nr 1/2003, artikel 23.2; kommissionens meddelande nr 98/C 9/03) (se punkterna 128, 130 och 131)

Föremål för talan

Saken

Talan i första hand om delvis ogiltigförklaring av kommissionens beslut K(2005) 4634 slutlig av den 30 november 2005 om ett förfarande enligt artikel 81 [EG] (Ärende COMP/F/38.354 – Industrisäckar) avseende en konkurrensbegränsande samverkan på marknaden för industrisäckar av plast och i andra hand om ändring av nämnda beslut.

Domslut

Domslut

1) Talan ogillas.

2) Groupe Gascogne SA ska ersätta rättegångskostnaderna.
37

Sökandena har dessutom, som svar på förstainstansrättens skriftliga frågor, påpekat att konkurrensstödet har godkänts i enlighet med artikel 4 i direktiv 90/684 och med riktlinjerna för beviljande av konkurrensstöd till skeppsvarv etablerade i Tyskland på det territorium som åsyftas i artikel 3 i avtalet om återförening (Richtlinen für die Gewährung von Wettbeverbshilfen an Werften in der Bundesrepublik Deutschland auf dem in Artikel 3 des Einigungsvertrages genannten Gebiet) (nedan kallade de tyska riktlinjerna), av den 22 juli 1991 (Bundesanzeiger 1991, s. 5153). Sökandena har framhållit att riktlinjerna har anmälts till och godkänts av kommissionen. Av nämnda riktlinjer framgår emellertid bland annat att om beviljande av konkurrensstöd är beroende av huruvida avtal om fartygsbyggnad slutits eller inte, kan det användas till andra produktionskostnader än dem som uppkommit i samband med nämnda avtal.
75

För det första har de franska myndigheterna informerat medlingsorganet om att för produktionsåret 2000/2001 skulle bidragssatsen för omstrukturering och omställning variera mellan 1680 euro per hektar till 7170 euro per hektar, beroende på de kriterier som var tillämpliga på den som ansökte om stödet och ursprunget till de använda planteringsrätterna. Medelbeloppet var 4751 euro per hektar, det vill säga ett belopp på mindre än 7716 euro per hektar (ett belopp som motsvarar 50 procent av kostnaden för en omstrukturering som uppskattas till 15432 euro per hektar). Vad gäller produktionsåret 2001/2002 varierade bidragssatsen mellan 2170 och 8000 euro per hektar och medelbeloppet var 6197 euro per hektar, det vill säga ett belopp som är mindre än 8371 euro per hektar (ett belopp som motsvarar 50 procent av kostnaden för en omstrukturering som uppskattas till 16743 euro per hektar). Således var, enligt de uppgifter som presenterats av Republiken Frankrike, medelbeloppet för beviljat stöd betydligt lägre än den högsta bidragssatsen om 50 procent som föreskrivs i förordning nr 1493/1999.
19

Sökanden anser att den begäran om förlängning av fristen för att förebringa bevis för användning av de äldre varumärkena som lämnades in till invändningsenheten uppfyller kraven i regel 71 i förordning nr 2868/95. Denna begäran var den första som ingavs under förfarandet och motiverades av att bevisningen inte kunde sammanställas inom den utsatta fristen. Begäran inkom dessutom till harmoniseringsbyrån före utgången av fristen, nämligen på fristens sista dag. Det finns inte någon bestämmelse om förbud mot att begära förlängning den sista fristdagen. Sökanden anser att motiveringen för begäran är tillräcklig för en första begäran om förlängning, i synnerhet när denna inges under semestertiden. Sökanden har hävdat att bolagets varumärkesansvarige var bortrest på en långresa och därför inte kunde sammanställa de handlingar som utgjorde bevis för användning av de äldre varumärkena. Sökanden har vidare anfört att harmoniseringsbyrån enligt praxis beviljar en första begäran om förlängning, även om denna inte har en detaljerad motivering.
97

De brister som gett upphov till ifrågavarande korrigering (underlåtenhet att dra in godkännanden och vidta sanktionsåtgärder) avser en tidsperiod efter budgetåret 1995, som är det sista budgetår som omfattas av kommissionens första kontroll. Kommissionen kan därför inte vinna framgång med sitt påstående under förhandlingen att kontrollen i fråga inte kan skiljas från den första kontroll som avsåg budgetåren 1994 och 1995 (se ovan punkt 89). Kommissionen gjorde nämligen en ny kontroll, som skiljer sig från den första, genom att undersöka huruvida de grekiska myndigheterna hade dragit in godkännanden och vidtagit sanktionsåtgärder under budgetåren 1996-1998. Den processrättsliga garantin i form av den 24-månadersfrist som infördes genom förordningarna nr 729/70 och 1258/1999 kan inte åsidosättas enbart på den grunden att de konstateranden som gjorts vid en kontroll överensstämmer med dem som gjorts vid en tidigare kontroll.
Impetus Symvouloi Michanikoi – Kainotomia kai Technologia EPE förpliktas att för avtalet Ausias (Att in Urban Sites with Integration and Standardisation), med beteckning TR 1006, till kommissionen återbetala ett belopp om 14 678,41 euro, vilket utgör kapitalbelopp, jämte dröjsmålsränta till den årliga räntesats som är tillämplig i Spanien, från och med den 15 november 2002 till dess att hela skulden är betald.
Mål T-435/05

Danjaq, LLC

mot

Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån)

”Gemenskapsvarumärke — Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av ordmärket Dr. No — Invändning från innehavaren av de icke registrerade ordmärkena och kännetecknen Dr. No och Dr. NO — Villkoret avseende äldre varumärken ej uppfyllt — Särskiljande kännetecken som används i näringsverksamhet saknas — Artikel 8.1.a och b, 8.2 c samt 8.4 i förordning (EG) nr 40/94 (nu artikel 8.1.a och b, 8.2 c samt 8.4 i förordning (EG) nr 207/2009) — Motiveringsskyldighet — Artikel 73 i förordning nr 40/94 (nu artikel 75 i förordning (EG) nr 207/2009)”

Förstainstansrättens dom (andra avdelningen) av den 30 juni 2009 II ‐ 2100

Sammanfattning av domen

Gemenskapsvarumärke – Definition och förvärv av gemenskapsvarumärke – Relativa registreringshinder – Invändning från innehavaren av ett icke registrerat varumärke eller annat kännetecken som används i näringsverksamhet (Rådets förordning nr 40/94, artikel 8.4) Gemenskapsvarumärke – Definition och förvärv av gemenskapsvarumärke – Relativa registreringshinder – Invändning från innehavaren av ett icke registrerat varumärke eller annat kännetecken som används i näringsverksamhet (Rådets förordning nr 40/94, artikel 8.4) Gemenskapsvarumärke – Definition och förvärv av gemenskapsvarumärke – Relativa registreringshinder – Invändning från innehavaren av ett icke registrerat varumärke eller annat kännetecken som används i näringsverksamhet (Rådets förordning nr 40/94, artiklarna 8.4 och 52.2) Gemenskapsvarumärke – Definition och förvärv av gemenskapsvarumärke – Relativa registreringshinder – Invändning från innehavaren av ett icke registrerat varumärke eller annat kännetecken som används i näringsverksamhet (Rådets förordning nr 40/94, artikel 8.4)
156

Tribunalen konstaterar först och främst, med avseende på den enda uppgift som sökanden har åberopat, vilken har hämtats från domen i Co-Frutta I-målet, att de aktuella uppgifterna enbart avser åren 1998 och 1999. Det följer därefter, med avseende på år 1998, av punkt 46 i den domen, att det framgår av artiklarna 4.4, 4.5 och 21 i förordning nr 1442/93 att medlemsstaterna ska inlämna förteckningar till kommissionen över alla registrerade aktörer samt heltäckande uppgifter om de kvantiteter som avser utfärdade importlicenser och utnyttjade importlicenser som har samlats in på nationell grund, kvartalsvis och för varje kategori av aktörer. Individuella uppgifter har således inte lämnats i detta avseende till kommissionen. Med avseende på år 1999, hänvisas det i punkt 46 i domen i Co-Frutta I-målet till förordning nr 2362/98. Med avseende på traditionella aktörer föreskrivs emellertid, i artikel 28.2 a i förordning nr 2362/98, att medlemsstaterna ska överlämna separata förteckningar över aktörerna till kommissionen samt, med avseende på varje traditionell aktör, specificera den kvantitet bananer som importerats under åren 1994–1996 och de provisoriska referenskvantiteterna. Av detta framgår att dessa handlingar inte innehåller de uppgifter som avses i punkt c i sökandens ursprungliga ansökan.
5)

Union européenne de radio-télévision (UER), SBS TV A/S, SBS Danish Television Ltd och Viasat Broadcasting UK Ltd ska bära sina rättegångskostnader i mål T-309/04.
10

Det angripna beslutet innehåller bland annat följande bestämmelser: ”Artikel 1 Följande företag har överträtt artikel 81.1 [EG] och, från den 1 januari 1994, artikel 53.1 i EES-avtalet genom att, under angivna perioder, delta i flera avtal och samordnade förfaranden som har bestått i att fastställa priser och dela upp marknader inom sektorn för rör för industriellt bruk: a) [Wieland]: 3 maj 1988–. b) Outokumpu …, individuellt: 3 maj 1988–, och solidariskt ansvarigt med [Luvata]: –. c) [Luvata]: 31 december 1988– (solidariskt ansvarigt med Outokumpu …). d) [KME Germany], individuellt: 3 maj 1988–, och solidariskt ansvarigt med [KME France] och [KME Italy]: –. e) [KME Italy], solidariskt ansvarigt med [KME France]: 3 maj 1988–, och solidariskt ansvarigt med [KME Germany] och [KME France]: –. f) [KME France], solidariskt ansvarigt med [KME Italy]: 3 maj 1988–, och solidariskt ansvarigt med [KME Germany] och [KME Italy]: –. Artikel 2 För de överträdelser som avses i artikel 1 åläggs nämnda företag böter enligt följande: a) [Wieland]:20,79 miljoner euro. b) Outokumpu … och [Luvata], solidariskt: 18,13 miljoner euro. c) [KME Germany], [KME France] och [KME Italy], solidariskt: 18,99 miljoner euro. d) [KME Germany]: 10,41 miljoner euro. e) [KME Italy] och [KME France], solidariskt: 10,41 miljoner euro.”
76

Sökandeföretaget har bekräftat att det beräknade avvikelserna från de överenskomna kvoterna och att det i enlighet med uppdrag och anvisningar sände beräkningarna till producenterna av organiska peroxider endast fram till år 1995 eller år 1996. Senast från och med år 1997 beräknade de tre producenterna under AKZO:s ledning själva dessa avvikelser på grundval av uppgifter om försäljningsvolymer som utbyttes under möten med arbetsgruppen eller genom telefaxmeddelanden (se ovan punkt 69). På denna grundval upprättade AKZO därefter en global statistik som omfattade försäljningssiffrorna för samtliga producenter av organiska peroxider och framlade denna vid följande möte med arbetsgruppen. De handlingar som AKZO åberopat till styrkande av att sökanden fortsatte att beräkna avvikelserna från de överenskomna kvoterna under år 1996 eller år 1997 härrörde för övrigt från AKZO och inte från sökanden.
Kommissionens beslut att inleda det formella granskningsförfarandet för att fastställa om en åtgärd utgör statligt stöd innehåller väsentlig information som gör det möjligt för medlemsstaten och det berörda företaget att få tillräcklig kännedom om den relevanta ramen för granskningen och om kommissionens skäl att bedöma att de ifrågavarande åtgärderna skulle kunna utgöra statligt stöd som är oförenligt med den inre marknaden och på ett ändamålsenligt sätt lämna sina synpunkter under det formella granskningsförfarandet. Beslutet innehåller vidare fullständiga hänvisningar till om det föreligger en fördel som inte skulle ha erhållits under normala marknadsvillkor, eftersom kommissionen i beslutet framför det allmänna påståendet att ett åtagande som kan binda statliga medel även kan utgöras av att den berörda medlemsstaten, för att övervinna de ekonomiska problem som ett företag i vilket denna stat innehar 55 procent av aktiekapitalet, uttalar att den åtar sig att återfinansisera företaget, under förutsättning att detta uttalande är oåterkalleligt och ger marknaden en bestämd förväntan och förtroende som avseglas i att värdet på det berörda företagets aktier stiger och i positiva reaktioner hos kreditvärderringsinstituten. Härmed kunde nämligen stödet anses ha beviljats även innan ett eventuellt avtal slutits mellan det statliga företaget och den berörda medlemsstaten avseende kreditfaciliteten.

(se punkterna 4, 138 och 140–142)
Den konkreta påverkan på marknaden som en konkurrensbegränsande samverkan haft ska anses vara tillräckligt styrkt, om kommissionen kan ge konkreta och tillförlitliga indikationer på att samverkan med skälig sannolikhet har påverkat marknaden.

Det är legitimt för kommissionen att komma fram till att överträdelsen har haft en konkret påverkan på marknaden på grundval av sådana omständigheter som att priserna sänktes under perioder då avtalet om samverkan knappt följdes och kraftigt höjdes under andra perioder, att ett system för utbyte av uppgifter om försäljningsvolymer och prisnivåer infördes, att den marknadsandel som medlemmarna i kartellen innehade var betydande samt att marknadsandelarna för respektive deltagare i samverkan förblev relativt stabila under hela den tid som överträdelsen varade.

Den omständigheten att avtalen inte alltid följts av medlemmarna i kartellen utesluter dessutom inte i sig att marknaden har påverkats.

(se punkterna 68–71)
302

I förevarande fall framgår det av sammanfattningen av kommissionens bedömning (se punkterna 534–538 i det angripna beslutet) att den grundat sin slutsats att kartellen haft en faktisk påverkan på marknaden på ett antal indicier. Kommissionen hänvisade till att kartelldeltagarna kontrollerade hela eller näst intill hela utbudet av gipsplattor på de fyra marknader som kartellen omfattade. Den fann också att de olika delarna av kartellen genomfördes bland annat genom att företagen i fråga rent faktiskt ändrade sitt beteende efter mötet i London och att de beslutade informationsutbytena genomfördes under hela perioden i fråga avseende de huvudsakliga marknaderna och mer specifikt marknaderna i Förenade kungariket och Tyskland. Kommissionen har tillagt, och därvid hänvisat till punkterna 212 och 395 i det angripna beslutet, att priserna hade haft en tendens att stiga igen eller åtminstone stabiliseras och att kontakterna rörande prishöjningarna var kopplade till publiceringen av listor över priser som senare återkom i prissättningen mot kund. Kommissionen har också anfört att marknadsandelarna var relativt sett stabila under den aktuella perioden, stabilare än under den tidigare perioden mellan år 1988 och år 1992, som företagen i fråga betraktade som tiden för priskriget, och har därvid hänvisat till punkterna 71, 196 och 289 i det angripna beslutet och bilagan till detta beslut.
419

Sökanden anser att Republiken Grekland i god tro och på ett lämpligt sätt har besvarat de skrivelser i vilka kommissionen begärde upplysningar. Republiken Grekland tillställde kommissionen en fullständig redogörelse rörande betalningen av den så kallade spatosimoskatten under år 1999 och under tiden december 2000–februari 2002 i sitt svar av den 11 april 2002 på det första föreläggandet om att lämna upplysningar, med undantag för bevis för att skatten hade betalats i mars 1999 och under tiden december 2000–april 2001. Det var på grund av ett misstag som sistnämnda bevisning inte gavs in till kommissionen. Republiken Grekland gav följaktligen inte in några ytterligare upplysningar om dessa betalningar i sitt svar på det andra föreläggandet. I det svaret ingick dock en tabell över de betalningar som hade utförts år 2001, och det angavs att så kallad spatosimoskatt till ett belopp om 19,36 miljoner euro, respektive 27,3 miljoner euro inte hade betalats per den 31 december 2001, men att betalningen var nära förestående.
22

I skälen till det angripna beslutet, under rubriken Bedömning av stödet, konstaterade kommissionen att det omstruktureringsstöd som utbetalats till SLK-M inte uppfyller villkoren i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter (EGT C 368, 1994, s. 12) och påpekade att Förbundsrepubliken Tyskland inte hade lämnat tillräckliga upplysningar för att det skulle vara möjligt att utesluta att MTU indirekt, genom WLKV, hade gynnats av det stöd som SKL-M erhållit under omstruktureringsfasen för att komma till rätta med sin förlust. Kommissionen påpekade i detta sammanhang bland annat att det pris MTU betalat SKL-M för know-how, beräknat på grundval av uppskattade utvecklingskostnader år 1997, var 5,30 miljoner DEM lägre än de faktiska utvecklingskostnader som SKL-M redogjort för. Eftersom de tyska myndigheterna inte lämnat några objektiva uppgifter om det faktiska eller förväntade marknadsvärdet på aktuell know-how, konstaterade kommissionen att det stöd till omstrukturering som beviljats SKL-M kunde ha använts för att, åtminstone delvis, kompensera den förlust som förorsakats genom utvecklingen av know-how som använts av MTU snarare än av SKL-M, vilket företag, eftersom det kontrollerades av staten, tvingats bära en ekonomisk risk som inte var förenlig med principen om en marknadsinriktad investerare. Av punkt 86 i det angripna beslutet framgår att överföringen av know-how således kunde betraktas som en överföring av statliga medel till MTU till ett belopp av 5,30 miljoner DEM.
Mål T-216/02

Fieldturf Inc.

mot

Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån)

”Gemenskapsvarumärke – Ordmärket LOOKS LIKE GRASS... FEELS LIKE GRASS... PLAYS LIKE GRASS – Absolut registreringshinder – Artiklarna 7.1 b och 73 i förordning (EG) nr 40/94 – Avslag på registreringsansökan”

Förstainstansrättens dom (fjärde avdelningen) av den 31 mars 2004

Sammanfattning av domen

1. Gemenskapsvarumärke – Definition och förvärv av ett gemenskapsvarumärke – Relativa registreringshinder – Varumärken som saknar särskiljningsförmåga – Ordmärket LOOKS LIKE GRASS... FEELS LIKE GRASS... PLAYS LIKE GRASS – Varor och tjänster som hör samman och är oskiljaktiga

(Rådets förordning nr 40/94, artikel 7.1 b)

2. Gemenskapsvarumärke – Förfarandebestämmelser – Harmoniseringsbyråns beslut – Skydd av rätten till försvar

(Rådets förordning nr 40/94, artikel 73)

1. Ordmärket LOOKS LIKE GRASS... FEELS LIKE GRASS... PLAYS LIKE GRASS, för vilket registrering sökts avseende syntetiska gräsmattor och installationen av denna vara, saknar särskiljningsförmåga i den mening som avses i artikel 7.1 b i förordning nr 40/94 om gemenskapsvarumärken, eftersom varumärket inte omedelbart kan uppfattas som en upplysning om de avsedda varornas och tjänsternas kommersiella ursprung, utan som en enkel reklamslogan.

Vad beträffar de varor som avses, består varumärket endast av en banal följd av tre otvetydiga påståenden avseende varornas egenskaper. Målgruppen upplyses om att dessa varor har egenskaper som liknar gräsets. Vad gäller de tjänster som avses, och om det inte kan uteslutas att det sökta varumärket kan ha särskiljningsförmåga i detta avseende, skall det noteras att det i registreringsansökan inte har gjorts åtskillnad mellan syntetisk gräsmatta och installationen av densamma och att ansökan inte heller har begränsats till att avse endast tjänsterna för det fall den avslås beträffande varorna. Det skall vidare noteras att dessa varor och tjänster hör samman och är oskiljaktiga, eftersom föremålet för dessa tjänster endast är installationen av dessa varor.

(se punkterna 30, 33 och 35)

2. Enligt artikel 73 i förordning nr 40/94 om gemenskapsvarumärken får Byråns för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) beslut endast grunda sig på omständigheter som parterna har haft tillfälle att yttra sig över. Att en av harmoniseringsbyrån överklagandenämnder underlät att informera om resultaten av en sökning på Internet som omnämns i det omtvistade beslutet innebär inte ett åsidosättande av nämnda artikel 73. Överklagandenämnden drog nämligen sin slutsats oberoende av denna hänvisning till nämnda sökning på Internet och hänvisningen till sökningen på Internet gjordes endast i syfte att bekräfta att denna slutsats var riktig.

(se punkterna 39–42)