Domstolens dom (andra avdelningen) den 20 februari 1997. - Intelligente Systemen, Database toepassingen, Elektronische diensten BV (IDE) mot Europeiska kommissionen. - Skiljedomsklausul - Avtal om att framställa en programvara - Yrkande om betalning av resterande belopp och erläggande av skadestånd - Genkäromål om återbetalning av de förskott som utbetalats. - Mål C-114/94.



Rättsfallssamling 1997 s. I-00803



Sammanfattning

Parter

Domskäl

Beslut om rättegångskostnader

Domslut



Nyckelord

Förfarande - Talan vid domstolen på grundval av en skiljedomsklausul - Domstolens behörighet att pröva ett genkäromål - Villkor

(EKSG-fördraget, artikel 42; EG-fördraget, artikel 181; Euratomfördraget, artikel 153)

Sammanfattning

När domstolens behörighet grundas på en skiljedomsklausul utgör den ett undantag från allmän rätt och skall följaktligen tolkas restriktivt. Således kan domstolen inte pröva annat än de yrkanden som härleds från det av gemenskapen ingångna avtal som innehåller skiljedomsklausulen eller som står i ett direkt förhållande till de förpliktelser som följer av detta.

Ett genkäromål avseende återbetalning av förskott uppfyller detta villkor när det i avtalet stadgas att om en tillfredsställande demonstration av en programvara inte äger rum efter att arbetet är avslutat har kommissionen rätt att kräva fullständig eller delvis återbetalning av de belopp som redan har utbetalats, jämte ränta.

Parter

I mål C-114/94,

Intelligente systemen, Database toepassingen, Elektronische diensten BV (IDE), bolag bildat enligt nederländsk rätt, Maassluis, Nederländerna, företrätt av advokaten J.A.M. van de Sande, 102, Wijnhaven, Rotterdam,

sökande, tillika svarande i genkäromålet,

mot

Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av A.C. Jessen och M. van der Woude, båda vid rättstjänsten, i egenskap av ombud, delgivningsadress: C. Gómez de la Cruz, rättstjänsten, Centre Wagner, Kirchberg, Luxemburg,

svarande, tillika sökande i genkäromålet,

angående en talan om dels betalning av återstoden av det maximala bidrag som föreskrivs i det avtal som har ingåtts mellan parterna samt ett yrkande om skadestånd, dels ett genkäromål om återbetalning av de förskott som har utbetalats av kommissionen,

meddelar

DOMSTOLEN

(andra avdelningen)

sammansatt av avdelningsordföranden G.F. Mancini samt domarna G. Hirsch och R. Schintgen (referent),

generaladvokat: G. Cosmas,

justitiesekreterare: avdelningsdirektören H.A. Rühl,

med hänsyn till förhandlingsrapporten,

efter att parterna har avgivit muntliga yttranden vid sammanträdet den 25 januari 1996,

efter att den 28 mars 1996 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,

efter att den 12 september 1996 ha förordnat att det muntliga förfarandet skall återupptagas,

och efter att den 16 januari 1997 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,

följande

Dom

Domskäl

1 Intelligente systemen, Database toepassingen, Elektronische diensten BV (nedan kallat IDE), ett bolag bildat enligt nederländsk rätt, har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 15 april 1994, med stöd av artikel 42 i EKSG-fördraget, artikel 181 i EG-fördraget och artikel 153 i Euratomfördraget, väckt talan om att Europeiska gemenskapernas kommission skall förpliktas att erlägga ett belopp av 376 500 ecu, som utgör återstoden av det maximala gemenskapsbidrag som föreskrivs i det avtal som den 31 januari 1990 ingåtts med denna institution, jämte 37 650 ecu för övriga omkostnader och lagstadgad ränta, som skall erläggas från och med den 31 maj 1993, samt ersättning för den skada som IDE har åsamkats på grund av kommissionens felaktiga handlande vid detta avtals fullgörelse.

2 Kommissionen har i sitt svaromål, som inkom till domstolens kansli den 7 juli 1994, som genkäromål yrkat att IDE skall förpliktas att erlägga ett belopp av 533 456 ecu, som utgör summan av de förskott som har utbetalats i enlighet med det nämnda avtalet, jämte en årlig ränta på 7,97 procent.

Det omtvistade avtalet

3 Den 31 januari 1990 ingick kommissionen ett avtal med IDE om att bolaget skulle utveckla en programvara i enlighet med de specifikationer som är upptagna i en teknisk bilaga till avtalet. Syftet med detta projekt, som kallades "Domain Independent Intelligent Information and Services Network Interface" (nedan kallat Disnet-projektet), var att framställa ett dataprogram som bestod av ett intelligent gränssnitt som gjorde det möjligt att på ett ergonomiskt och enhetligt sätt söka i olika databaser samt av ett nätverk som gav tillgång till sammankopplade databaser.

4 Genom detta avtal åtog sig IDE att utveckla denna programvara (verktygslådan) i samarbete med det nederländska forskningsinstitutet TNO och Amsterdams universitet. Anpassningen av programvaran till databasernas specifika krav samt upprättandet av nätverket skulle utföras av ett dussintal företag i olika medlemsstater. Flertalet av dessa var innehavare av databaser avseende jordbruksverksamhet. IDE var även ansvarigt för samordningen mellan de deltagande företagen. Enligt kommissionen svarade utvecklingen av verktygslådan för ungefär en tredjedel av projektets totala budget. Resten skulle användas till att upprätta nätverket och för tillämpningarna. På det tekniska planet kunde utvecklingen av nätverket och tillämpningarna inte påbörjas förrän efter det att innehavarna av databaserna hade en funktionsduglig version av verktygslådan.

5 I artikel 2 i avtalet anges att Disnet-projektet skall ha genomförts inom 30 månader från dess lansering.

6 Enligt artikel 3.1 i avtalet är IDE skyldigt att var sjätte månad till kommissionen översända en rapport om hur arbetet framskrider och vilka resultat som har uppnåtts, jämte en sammanställning av de utgifter som har uppkommit under den föregående perioden. När projektet har avslutats skall IDE, i enlighet med artikel 3.2, i kommissionens lokaler i Luxemburg eller på annan plats som kommissionen har godkänt demonstrera att det fungerar väl. Enligt artikel 3.3 är IDE skyldigt att inom en tidsfrist om två månader, räknat från att det arbetsprogram som beskrivs i den tekniska bilagan har avslutats, för kommissionen framlägga en slutrapport och en fullständig sammanställning av de utgifter som har uppkommit, jämte bestyrkande handlingar.

7 I artikel 4 i avtalet uppskattas den totala kostnaden för projektet till 2 349 400 ecu. Det maximala finansiella stödet från gemenskapen skall uppgå till 909 900 ecu, det vill säga 38,74 procent av denna kostnad.

8 Enligt artikel 5.1 i avtalet skall gemenskapen utbetala ett förskott till IDE på 15 procent av det maximala bidraget (det vill säga 136 485 ecu) inom två månader från lanseringen av projektet. Därefter skall betalningen ske periodvis på grundval av utgiftssammanställningarna och efter att kommissionen har godkänt rapporterna om hur arbetet framskrider. Dessa periodvisa utbetalningar anses enbart utgöra förskott i avvaktan på kommissionens godkännande av den slutliga produkt som beskrivs i den tekniska bilagan. Ett belopp som utgör 20 procent av bidragets totalbelopp skall innehållas så länge som kommissionen inte har godkänt produkten och samtliga rapporter och utgiftssammanställningar. Enligt artikel 5.2 har kommissionen befogenhet att, efter att ha underrättat IDE om detta, ställa in eller ändra utbetalningarna för det fall att missförhållanden avslöjas vid kontrollerna, särskilt om arbetet inte framskrider i enlighet med det program som beskrivs i den tekniska bilagan eller om de uppgivna utgifterna inte motsvarar det utförda arbetet eller väsentligt avviker från de beräknade kostnaderna. Om inte en tillfredsställande demonstration av den färdiga produkten äger rum efter det att arbetet har avslutats, kan kommissionen i enlighet med artikel 5.3 kräva fullständig eller delvis återbetalning av de belopp som redan har utbetalats, jämte ränta, som börjar löpa en månad efter det att begäran om återbetalning har framställts. Räntesatsen motsvarar då medelvärdet av den räntesats som tillämpades mellan banker i fråga om ecu under de tre månader som föregick den första dagen i den månad under vilken återbetalning har begärts, ökad med 2 procentenheter.

9 I artikel 6.1 anges att IDE åtar sig det finansiella och tekniska ansvaret för projektet. Om andra företag deltar i utförandet av detta åtar sig IDE att fördela gemenskapsbidraget proportionellt efter dessa företags deltagande. Enligt artikel 6.2 är det tillåtet att lägga ut arbete på underentreprenörer, under förutsättning att avtalsförslagen har godkänts av kommissionen. Enligt artikel 6.3 skall IDE hålla denna underrättad om varje händelse som kan medföra en risk för att avtalet inte fullgörs på ett riktigt sätt. Enligt artikel 6.4 är IDE skyldigt att utan dröjsmål översända de handlingar till kommissionen som denna begär för att utöva den tekniska och finansiella kontrollen av arbetsprogrammets utförande, som vid behov kunde utföras på plats.

10 I enlighet med artikel 8 i avtalet är IDE ensamt ansvarigt för alla skador som det kan komma att åsamkas eller orsaka tredje man inom ramen för fullgörelsen av avtalet.

11 Enligt artikel 9 har parterna rätt att ändra eller komplettera avtalet.

12 För det fall att IDE inte fullgör en eller flera av sina avtalsförpliktelser, kan kommissionen i enlighet med artikel 10 underrätta bolaget om detta genom rekommenderat brev med mottagningsbevis. Om dess motpart inte inom en månad från erhållandet av denna underrättelse har rättat sig efter den, kan kommissionen utan andra formella krav häva avtalet. Det kan även hävas om motparten i syfte att erhålla bidrag gör osanna uttalanden och kan göras ansvarig för detta. I båda fallen skall motparten till kommissionen omedelbart återbetala det bidragsbelopp som har erhållits, jämte den ränta som anges i den ovan nämnda artikeln 5.3.

13 I artikel 14 anges att bilagorna är en integrerad del av avtalet; den första innehåller en teknisk beskrivning av projektet och den tredje gäller utgiftssammanställningar.

14 I enlighet med artikel 16 är luxemburgsk rätt tillämplig på avtalet, och Europeiska gemenskapernas domstol är ensam behörig att pröva tvister mellan parterna.

Bakgrunden till målet

15 Det framgår av akten att dagen för lanseringen av Disnet-projektet hade bestämts till den 15 mars 1990. Enligt bestämmelserna i avtalet skall således arbetet ha avslutats den 15 september 1992.

16 Enligt den första halvårsrapporten fortgick det tekniska programmet som planerat, men enligt kommissionen hade viss oro uppstått bland IDE:s partners, eftersom konsortiets sammansättning var skiftande och IDE hade underlåtit att till de företag som deltog i projektet utbetala deras andel av gemenskapsbidraget.

17 Efter en granskning som utfördes i oktober 1991, konstaterade en expert som utsetts av kommissionen i en rapport av den 3 december 1991 att projektet inte stod i överensstämmelse med specifikationerna i avtalet och rekommenderade kommissionen att ställa in det finansiella stödet.

18 I maj 1992 beslutade kommissionen att utföra en finansiell kontroll av projektet. Det framgår av de godkända revisorernas rapport av den 22 juni 1992 att IDE utan att först ha begärt kommissionens tillstånd hade lagt ut arbeten på ungerska underentreprenörer. Dessutom avslöjade rapporten, som täckte de första arton månaderna av projektet, en tvivelaktig bokföring och mindre tillförlitliga utgiftssammanställningar. Till följd av detta föreslog revisorerna att de av IDE uppgivna utgifterna skulle minskas med 34 procent.

19 I mars och april 1992 kallade kommissionen IDE till ett möte i Luxemburg för att dryfta dessa problem. Som en följd av detta möte omarbetades den tekniska bilagan till avtalet. Kommissionen betonade i sin skriftväxling med IDE bland annat konsortiets skiftande sammansättning, leveransförseningar avseende vissa produkter och tekniska brister.

20 Den 12 februari 1993 kom IDE och kommissionen överens om att förlänga avtalstidens längd med 6 månader, det vill säga till den 15 mars 1993.

21 Den 11 mars 1993 mottog kommissionen tre disketter från IDE vilka betecknades "Disnet final beta release 3", jämte vissa handlingar.

22 I en skrivelse av den 30 april 1993 konstaterade kommissionen att denna produkt inte stämde överens med specifikationerna i den tekniska bilagan. Dessutom påpekade den att IDE fortfarande inte hade utbetalat bidragen till sina ständigt växlande partners och förklarade att den inte krävde en demonstration av den färdiga produkten. Som uppgörelse i godo föreslog kommissionen att den skulle begränsa sitt bidrag till 75 procent av det maximibelopp som föreskrivs i avtalet (det vill säga 682 425 ecu) och att återstående belopp (det vill säga 148 969 ecu) endast skulle utbetalas om IDE framlade slutrapporten och den slutliga utgiftssammanställningen och visade att det hade fullgjort alla sina avtalsförpliktelser och finansiella förpliktelser gentemot samtliga sina nuvarande och tidigare partners. IDE förkastade detta förslag den 31 maj 1993.

23 Genom en skrivelse av den 17 juni 1993 uppmanade kommissionen IDE, med stöd av avtalets bestämmelser, att visa att dess produkt fungerade väl inför en bedömningskommitté. Bolaget invände mot detta beslut på grund av att kommissionen inledningsvis hade låtit förstå att den inte krävde en demonstration av Disnet-projektets resultat.

24 Bedömningskommittén bestod av två tjänstemän vid kommissionen som inte hade deltagit i Disnet-projektet och av en expert. Förutom dessa personer deltog två observatörer, en för kommissionens räkning och den andre för IDE:s räkning.

25 Demonstrationen ägde rum den 20 juli 1993. Den avsåg den version av programvaran som sändes till kommissionen den 11 mars 1993. Det framgår emellertid av bedömningskommitténs rapport av den 30 juli 1993, som sammanställts av de två tjänstemännen vid kommissionen, att en nyare version som hade utvecklats av IDE efter det att avtalstiden hade löpt ut också granskades.

26 Det framgår av sagda rapport och av rapporten av den 2 augusti 1993, som upprättats av den observatör som utsetts av kommissionen, att den programvara som framlades av IDE var bristfällig, oavsett vilken version som granskades. Således motsvarade verktygslådan endast till 50-75 procent specifikationerna i den tekniska bilagan, och den del av Disnet-projektet som gällde nätverket saknades. Den tredje ledamoten av bedömningskommittén godkände slutsatserna i rapporten av den 30 juli 1993. IDE:s observatör framlade inte någon rapport.

27 Den 7 september 1993 sände kommissionen bedömningskommitténs rapport till IDE. I ett följebrev angav kommissionen att dess motpart hade underlåtit att fullgöra sina förpliktelser avseende projektets tekniska specifikationer, att den slutrapport som hade mottagits den 17 maj 1993 inte var tillfredsställande, att utgiftssammanställningen avseende den femte halvårsperioden inte var avtalsenlig och att kommissionen varken hade erhållit någon utgiftssammanställning för den sjätte halvårsperioden eller de handlingar som var nödvändiga för att beräkna den totala kostnaden för projektet. Kommissionen påpekade dessutom att den inte skulle göra någon ytterligare utbetalning och att den avsåg att återkräva de belopp som redan hade utbetalats.

28 Den 15 och den 27 september 1993 delgav IDE kommissionen sina invändningar mot bedömningskommitténs rapport och framhöll därvid att demonstrationen hade ägt rum under särskilt ogynnsamma förhållanden och ifrågasatte vissa tekniska bedömningar som denna rapport innehöll.

29 Genom skrivelse av den 29 juni 1994 krävde kommissionen återbetalning av 533 456 ecu från IDE, ett belopp som motsvarade summan av de bidrag som utbetalats fram till januari 1993.

IDE:s talan

30 Till stöd för sin talan har IDE i huvudsak gjort gällande att det har fullgjort sin förpliktelse att framställa en programvara som motsvarar de specifikationer som förekommer i den tekniska bilagan till avtalet och att det i övrigt inte har åsidosatt någon av avtalets bestämmelser. IDE har vidare påstått att kommissionens vägran att till IDE utbetala hela det föreskrivna maximala gemenskapsbidraget utgör ett brott mot avtalet och har orsakat det avsevärd skada, som framför allt har försatt bolaget i så allvarliga finansiella svårigheter att det har varit tvunget att sälja en företagsbyggnad och fordon tillhörande bolaget till underpris samt att avskeda personal. Följaktligen stagnerade företagets verksamhet och dess anseende påverkades.

31 Kommissionen har yrkat att IDE:s talan skall ogillas, eftersom bolaget inte endast har levererat en produkt som inte stämmer överens med de tekniska specifikationer som avtalats, vilket framgår av bedömningskommitténs rapport, utan även har åsidosatt artiklarna 3.3, 6.1, 6.2 och 6.3 i avtalet, genom att inte sända kommissionen en fullständig slutrapport och en utgiftssammanställning jämte bestyrkande handlingar, genom att försumma att i tid översända en funktionsduglig version av programvaran Disnet till övriga deltagare i projektet, vilka på grund av detta inte har kunnat påbörja sin egen verksamhet, genom att inte underrätta kommissionen om de ständiga förändringar i konsortiets sammansättning som förekommit, genom att inte utbetala den andel av gemenskapsbidraget som tillkom dess partners och genom att viss verksamhet som omfattades av avtalet lades ut på tredje man utan att tillstånd först hade begärts av kommissionen. För övrigt framgår det av artikel 8 i avtalet att kommissionen inte är ansvarig för den skada som IDE har gjort gällande. IDE har för övrigt inte framlagt något bevis för denna skada.

Huruvida den produkt som IDE har levererat är avtalsenlig

32 I fråga om bedömningen av om den produkt som IDE levererade då den mellan parterna överenskomna tidsfristen löpt ut var avtalsenlig, skall det erinras om att sökanden enligt artikel 1 i avtalet har åtagit sig att framställa den produkt som beskrivs närmare i den tekniska bilagan.

33 Kommissionen förband sig att som motprestation till IDE utbetala ett visst belopp såsom bidrag för att detta bolag skulle utföra ett arbete som bestod i att utarbeta programvaran Disnet.

34 I syfte att göra det möjligt för kommissionen att under avtalstiden kontrollera att motparten utför sitt arbete på ett riktigt sätt och att projektet fortgår i enlighet med det program som beskrivs i den tekniska bilagan, åläggs IDE enligt avtalet att iaktta vissa ytterligare förpliktelser avsedda att hålla denna institution underrättad om hur arbetet framskrider, om de utgifter som har uppkommit samt om alla omständigheter som kan påverka projektets resultat. IDE är således bland annat skyldigt att periodvis inge rapporter till kommissionen om hur arbetet framskrider, kompletterade med en utgiftssammanställning för den föregående perioden, att begära kommissionens godkännande av förslag till avtal om att lägga ut arbeten på underentreprenörer samt att hålla denna institution underrättad om varje händelse som innebär en risk för att avtalet inte fullgörs på ett riktigt sätt.

35 När arbetet har avslutats är IDE, i enlighet med artikel 3.2 i avtalet, skyldigt att utföra en demonstration av produkten som visar att projektet har slutförts.

36 Av detta följer att IDE genom detta avtal i huvudsak hade åtagit sig att fullgöra en förpliktelse som består i att framställa en produkt som skall ha de egenskaper som specificeras i avtalet och i dess tekniska bilaga.

37 Av avtalet och dess bilaga framgår det närmare bestämt att IDE har åtagit sig att inom den avtalade tidsfristen framställa ett dataprogram som, såsom redan projektets titel anger, skall bestå av ett intelligent gränssnitt som skall göra det möjligt att på ett ergonomiskt och enhetligt sätt söka i olika databaser samt av ett nätverk som skall ge tillgång till sammankopplade elektroniska databaser.

38 Enligt den ursprungliga versionen av den tekniska bilaga som fogats till avtalet och som enligt artikel 14 är en integrerad del av det, liksom enligt den version som ändrades under år 1992 genom ett skriftligt avtal mellan de båda parterna, består den färdiga produkt som skall levereras av IDE av två olika delar, nämligen dels verktygslådan med programvaran Disnet, som består i utvecklingen av gränssnittet som måste kunna fungera inom samtliga av systemen DOS, Windows 3 och Unix, dels det nätverk som skall skapas genom att denna programvara anpassas till de aktuella databasernas specifika krav samt de tillämpningar som ett visst antal av de organ som deltog i projektet skall införa på grundval av gränssnittet Disnet. Enligt avtalet har IDE det tekniska och finansiella ansvaret för projektet och skall samordna de deltagande organens arbete.

39 I den tekniska bilagan anges att den produkt som IDE har åtagit sig att framställa skall vara "marknadsföringsbar". Såsom generaladvokaten har påpekat i punkt 89-91 i sitt förslag till avgörande, betyder denna term att produkten skall ha sådana egenskaper att den är tekniskt fulländad och tillräckligt attraktiv för att kunna säljas och utnyttjas på marknaden.

40 Det framgår för övrigt av en jämförelse mellan den ursprungliga versionen av den tekniska bilagan, enligt vilken en komponent kallad "naturligt språk" med en begränsad syntax och vokabulär skall erbjudas som tillägg, och den version som ändrades genom ett skriftligt avtal mellan parterna, i vilken termen "som tillägg" och den förklarande anmärkningen avseende denna term hade utgått, att den färdiga produkten skall innefatta en sådan komponent kallad "naturligt språk".

41 De två tjänstemän vid kommissionen som deltog vid demonstrationen av den produkt som IDE hade levererat konstaterade emellertid i den rapport som de framlade den 30 juli 1993 att denna produkt inte stämde överens med samtliga specifikationer i den tekniska bilagan. Således motsvarade verktygslådan i programvaran endast till 50-75 procent de tekniska egenskaper som krävdes. I själva verket fullgjorde den endast ett begränsat antal av de mål som eftersträvades genom avtalet, särskilt vad beträffar den teoretiska basen och komponenten "naturligt språk" i gränssnittet och utgjorde under dessa förhållanden inte en färdig och marknadsföringsbar produkt, eftersom den produkt som levererats var instabil och krävde fortsatta förbättringar. Dessutom saknades den del av projektet som gällde nätverket och de specifika tillämpningarna. I rapporten påpekades att dessa anmärkningar gällde såväl den version av produkten som hade levererats av IDE den 11 mars 1993 som en nyare version, som IDE hade utvecklat efter att avtalstiden hade löpt ut och som också hade granskats under demonstrationen.

42 Den tredje ledamoten av bedömningskommittén vid demonstrationen av IDE:s produkt godkände dessa slutsatser i rapporten, vilket framgår av en skrivelse som de två andra ledamöterna i kommittén den 30 juli 1993 sände den tjänsteman vid kommissionen som hade ansvar för övervakningen av Disnet-projektet och vilken IDE har fogat som bilaga till sin ansökan.

43 Den observatör som kommissionen hade utsett till att delta vid demonstrationen ingav den 2 augusti 1993 en rapport där liknande kritik framställdes avseende den av IDE levererade produkten.

44 Däremot har den observatör från IDE som var närvarande vid demonstrationen inte ingett någon rapport.

45 IDE har för det första ifrågasatt denna bedömningskommittés oavhängighet och objektivitet, med motiveringen att den hade utsetts av kommissionen och utgjordes av två tjänstemän vid kommissionen samt av en expert som uppbar ersättning från denna institution. IDE har därför begärt att ett nytt expertutlåtande skall inkrävas.

46 I detta avseende bör det för det första erinras om att avtalet inte stipulerar vid vilket organ slutproduktens goda funktion skall demonstreras.

47 Genom att ingå avtalet med kommissionen godtog emellertid IDE med nödvändighet principen att det skall ske en demonstration av produkten och att denna i enlighet med artikel 3.2 skall äga rum i kommissionens lokaler i Luxemburg eller på annan plats som denna institution har godkänt. IDE har således samtyckt till att kommissionen skall bedöma om produkten stämmer överens med kraven i avtalet.

48 Även om det antas att kommissionen skulle ha utsett samtliga ledamöter av bedömningskommittén, vilket inte är ostridigt mellan parterna, kan inte IDE anklaga kommissionen för att på grund av detta ha åsidosatt sina förpliktelser enligt avtalet, eftersom denna fråga inte regleras av någon bestämmelse i avtalet.

49 För det andra är det ostridigt att de två tjänstemännen vid kommissionen inte kände till Disnet-projektet innan de utsågs till ledamöter av bedömningskommittén.

50 För det tredje är det viktigt att påpeka att IDE uttryckligen har medgett att det har godtagit bedömningskommitténs sammansättning.

51 Slutligen skall det konstateras att det förutom de tre ledamöterna av denna kommitté deltog två observatörer vid demonstrationen, varav den ene agerade för kommissionens räkning och den andre för IDE:s räkning. Slutsatserna i kommissionens observatörs rapport bekräftade emellertid helt dem som fanns i bedömningskommitténs rapport, medan IDE:s observatör inte hade ingett någon rapport.

52 Följaktligen har IDE i det förevarande fallet frivilligt ställt sig till förfogande för bedömningskommitténs utvärdering och för övrigt inte visat att ledamöterna i denna kommitté skulle ha handlat partiskt.

53 Under dessa omständigheter bör domstolen anse sig ha erhållit tillräckliga upplysningar genom de bedömningar som har gjorts av de experter som deltog vid demonstrationen av programvaran Disnet och som har fogats till akten. IDE:s begäran att ett nytt expertutlåtande skall inkrävas skall således ogillas.

54 IDE har vidare gjort gällande att demonstrationen av dess produkt ägde rum under synnerligen ogynnsamma förhållanden, vilket skulle förklara bedömningskommitténs negativa slutsatser.

55 Detta argument kan inte godtas.

56 IDE har nämligen i det förevarande fallet åtagit sig att utföra en demonstration som visar att projektet har slutförts.

57 Det framgår av en skrivelse av den 12 juli 1993, som är fogad som bilaga till ansökan, att IDE:s advokat föreslog att denna demonstration skulle äga rum i Luxemburg, på en bestämd plats där det enligt hans mening fanns en lämplig infrastruktur. IDE begärde även att en av detta bolag utsedd person skulle delta i demonstrationen i egenskap av oberoende expert. Kommissionen godtog dessa förslag den 14 juli 1993.

58 Genom en skrivelse från denna institution, daterad den 16 juli 1993, preciserades att särskild teknisk utrustning hade ställts till IDE:s förfogande för att bolaget skulle kunna slutföra demonstrationen av sin produkt.

59 Det är i förevarande fall ostridigt att IDE hade fått tillstånd att installera och pröva programvaran Disnet dagen före demonstrationen och att bolaget den 20 juli 1993 samtyckte till att företa denna demonstration, som varade nästan fem timmar.

60 I bedömningskommitténs rapport påpekas att det i början av demonstrationen konstaterades vissa tekniska problem, men att IDE godtog att fortsätta demonstrationen. Enligt rapporten berodde dessa tekniska problem inte, såsom IDE påstår, på den plats där demonstrationen ägde rum och på att det tillgängliga Unix-nätverket var otillräckligt, utan på den bristande anpassningen av den produkt som levererats av IDE. Kommittén ansåg emellertid inte att dessa problem var av sådan art att de påverkade demonstrationens tillförlitlighet.

61 Det framgår slutligen av bedömningsrapporten att demonstrationen inte enbart avsåg den produkt som levererats av IDE vid avtalstidens slut, vilken för övrigt hade förlängts med sex månader i förhållande till den tidsfrist som ursprungligen hade föreskrivits i avtalet, utan även en omarbetad version av programvaran Disnet, som hade utvecklats av IDE efter att den sålunda förlängda avtalstiden hade löpt ut. Bedömningskommittén konstaterade emellertid att dessa versioner inte var avtalsenliga.

62 Under dessa omständigheter skall det anses att demonstrationen av Disnet-projektet ägde rum under regelrätta förhållanden.

63 IDE hävdar slutligen dels att den budget som ställts till dess förfogande av kommissionen var otillräcklig för att slutföra det avtalade projektet, i synnerhet med hänsyn till att vissa ytterligare arbeten skulle utföras, såsom komponenten "naturligt språk", vilka inte hade föreskrivits i det ursprungliga avtalet, dels att programvaran Disnet för närvarande var en försäljningsframgång på marknaden.

64 Inte heller dessa argument kan godtas.

65 Det skall nämligen påpekas att den överenskommelse som ingåtts mellan parterna utgör ett avtal om bidrag genom vilket gemenskapen åtar sig ett maximalt finansiellt bidrag, som uppgår till 38,74 procent av den faktiska kostnaden för det arbete som IDE tillsammans med sina partners skall utföra. Parterna hade uppskattat den totala kostnaden för projektet till 2 349 400 ecu.

66 Enligt avtalet åtar sig IDE det tekniska och finansiella ansvaret för projektet och att samordna de deltagande organens arbete. Det konsortium som bolaget leder behåller äganderätten till den produkt som det har åtagit sig att framställa.

67 För övrigt har parterna under avtalstiden skriftligen kommit överens om att i enlighet med artikel 9 ändra avtalsvillkoren, så att det förutom förlängningen av avtalstiden med sex månader föreskrivs att slutprodukten skall innefatta en komponent kallad "naturligt språk" med en begränsad syntax och vokabulär, medan en sådan funktion inte har föreskrivits annat än som ett tillägg till den ursprungliga versionen av den tekniska bilagan.

68 Under dessa omständigheter kan IDE inte gentemot kommissionen invända att denna har ställt en otillräcklig budget till dess förfogande, eftersom bolaget frivilligt har åtagit sig ett projekt som det har det fulla ansvaret för, i fullt medvetande om vilket bidragsbelopp som det kunde förvänta sig från gemenskapen.

69 Det är vidare viktigt att konstatera att det förevarande målet enbart avser frågan om huruvida IDE inom den tid för fullgörelse av avtalet som parterna kommit överens om har framställt en produkt som stämmer överens med de tekniska specifikationerna. Bolagets påstående om Disnets nuvarande framgång saknar således i vilket fall som helst relevans.

70 Med hänsyn till vad som ovan anförts skall det fastslås att IDE inte har iakttagit sin huvudsakliga förpliktelse enligt avtalet, genom att den programvara som levererades den 11 mars 1993 inte stämde överens med de tekniska specifikationerna i avtalet och genom att de skäl som åberopats för att motivera denna bristande fullgörelse inte kan godtas.

71 Följaktligen har IDE inte någon grund för att kräva att kommissionen till fullo skall utbetala det maximala gemenskapsbidrag som föreskrivs i avtalet.

72 Det saknas därför anledning att pröva huruvida IDE, såsom kommissionen har påstått, har åsidosatt några andra tilläggsförpliktelser som följer av avtalet.

73 Vad beträffar yrkandet att kommissionen skall förpliktas att erlägga ett belopp av 37 650 ecu för övriga omkostnader, skall det ogillas eftersom IDE inte har visat att det faktiskt har ådragit sig dessa kostnader på grund av ett felaktigt handlande av kommissionen.

Ersättning för den skada som IDE påstår sig ha åsamkats

74 IDE:s ansökan avser dessutom erläggande av skadestånd som ersättning för den skada som bolaget skulle ha åsamkats på grund av att kommissionen har åsidosatt sina förpliktelser enligt avtalet, genom att vägra att till bolaget utbetala det fullständiga beloppet av det föreskrivna maximala gemenskapsbidraget.

75 En sådan talan på grundval av kontraktsmässigt skadeståndsansvar kan ha framgång endast om tre villkor är uppfyllda. IDE måste för det första visa att kommissionen inte har fullgjort sina förpliktelser enligt avtalet, vidare att bolaget har åsamkats en skada och slutligen att det finns ett kausalsamband mellan kommissionens handlande och denna skada.

76 IDE har emellertid inte framlagt någon bevisning för att kommissionen har åsidosatt sina förpliktelser enligt avtalet. Det är tvärtom uppenbart att dess vägran att erlägga återstoden av gemenskapsbidraget motiverades av att den produkt som IDE utarbetat inte stämde överens med specifikationerna i avtalet.

77 IDE har för övrigt inte bevisat den skada som det påstår sig ha åsamkats.

78 Dessa konstateranden är tillräckliga för att fastslå att IDE:s skadeståndsyrkande helt saknar grund.

79 Med hänsyn till vad som ovan anförts skall IDE:s talan ogillas i sin helhet.

Kommissionens genkäromål

80 Genom sitt genkäromål har kommissionen i enlighet med artikel 5.3 i avtalet begärt återbetalning av samtliga förskott som den har utbetalat till IDE under avtalstiden, jämte ränta.

81 IDE har yrkat att denna begäran skall avvisas eller åtminstone ogillas.

82 Vad beträffar upptagande till sakprövning av genkäromålet, bör det erinras om att domstolens behörighet grundad på en skiljedomsklausul enligt fast rättspraxis utgör ett undantag från allmän rätt och följaktligen skall tolkas restriktivt. Således kan domstolen inte pröva annat än de yrkanden som härleds från det avtal som ingåtts av gemenskapen och som innehåller skiljedomsklausulen eller som står i ett direkt förhållande till de förpliktelser som följer av avtalet (se dom av den 18 december 1986 i mål 426/85, kommissionen mot Zoubek, Rec. 1986, s. 4057, punkt 11).

83 Detta villkor är otvivelaktigt uppfyllt i det förevarande fallet, eftersom det i artikel 5.3 i avtalet stadgas att om en tillfredsställande demonstration av produkten inte äger rum efter det att arbetet är avslutat har kommissionen rätt att kräva fullständig eller delvis återbetalning av de belopp som redan har utbetalats, jämte ränta.

84 Vad beträffar frågan huruvida genkäromålet har saklig grund, skall det hänvisas till lydelsen av det avtal som ingåtts mellan parterna.

85 Enligt artikel 1 har IDE åtagit sig att framställa den produkt som beskrivs närmare i den tekniska bilagan.

86 Vid tiden för avtalets fullgörelse var IDE i enlighet med artikel 3.2 skyldig att göra en demonstration som visade att projektet har slutförts.

87 I enlighet med lydelsen i artikel 5.1 skall gemenskapen erlägga sitt finansiella bidrag genom att till IDE utbetala ett förskott på 15 procent av det maximala gemenskapsbidragets belopp inom en tidsfrist av två månader räknat från lanseringen av projektet. Därefter har kommissionen gjort periodvisa utbetalningar under avtalstiden. Samtliga dessa betalningar ansågs uttryckligen enbart som förskott i avvaktan på kommissionens godkännande av den färdiga produkt som beskrivs i den tekniska bilagan.

88 I artikel 5.3 föreskrivs att kommissionen kan begära fullständig eller delvis återbetalning av förskotten jämte en ränta som börjar löpa en månad efter det att begäran om återbetalning har framställts, om det inte utförs någon demonstration som visar att projektet har slutförts. Den räntesats som tillämpas motsvarar då medelvärdet av den räntesats som tillämpas mellan banker i fråga om ecu under de tre månader som föregår den första dagen i den månad under vilken kommissionen har framställt sin begäran, ökad med 2 procentenheter.

89 I det förevarande fallet var emellertid ledamöterna av expertkommittén, som bedömde demonstrationen av den av IDE levererade programvaran, ense i sin slutsats att produkten inte stämde överens med specifikationerna i avtalet.

90 Av detta följer att i det förevarande fallet är samtliga villkor uppfyllda för att kommissionen med stöd av artikel 5.3 i avtalet skall ha rätt att kräva återbetalning av samtliga de förskott som har utbetalats till IDE.

91 Med stöd av bestämmelserna i artikel 5.3 skall IDE följaktligen förpliktas att till kommissionen återbetala ett belopp av 533 456 ecu, vilket utgör den totala summan av de förskott som har utbetalats av denna institution till nämnda motpart såsom gemenskapsbidrag, jämte en årlig ränta på 7,97 procent, som började löpa en månad efter den dag då kommissionen begärde återbetalning av förskotten, det vill säga från den 29 juli 1994.

Beslut om rättegångskostnader

Rättegångskostnader

92 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom IDE har tappat målet, skall detta bolag ersätta rättegångskostnaderna.

Domslut

På dessa grunder beslutar

DOMSTOLEN

(andra avdelningen)

följande dom:

93 Den talan som har väckts av Intelligente systemen, Database toepassingen, Elektronische diensten BV (IDE) ogillas.

94 IDE förpliktas att till kommissionen återbetala ett belopp av 533 456 ecu, jämte en årlig ränta på 7,97 procent räknat från den 29 juli 1994.

95 IDE förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.