I ‑ 2339Mål C-393/06
Ing. Aigner, Wasser-Wärme-Umwelt, GmbH
mot
Fernwärme Wien GmbH
(begäran om förhandsavgörande  
från Vergabekontrollsenat des Landes Wien)
”Offentlig upphandling — Direktiven 2004/17/EG och 2004/18/EG — 
Upphandlande enhet som bedriver verksamhet som till en del omfattas av 
tillämpningsområdet för direktiv 2004/17/EG och till en del av tillämpningsområdet 
för direktiv 2004/18/EG — Offentligrättsligt organ — Upphandlande myndighet”
Förslag till avgörande av generaladvokat D. Ruiz‑Jarabo Colomer föredraget den 
22 november 2007  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . I ‑ 2343
Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 10 april 2008   .  .  .  .  .  .  .  .  .  . I ‑ 2361
Sammanfattning av domen
 1.  Tillnärmning av lagstiftning — Förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, 
transporter och posttjänster — Direktiv 2004/17 — Tillämpningsområde
  (Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17, artiklarna 3–7 och 20.1, och 2004/18, 
artikel 12.1)
I ‑ 2340SAMMANFATTNING — MÅL C‑393/06
 2.  Tillnärmning av lagstiftning — Förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, 
transporter och posttjänster, samt vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor 
och tjänster — Direktiven 2004/17 och 2004/18 — Upphandlande myndigheter
  (Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17, artikel 2.1 a andra stycket, och 2004/18, 
artikel 1.9 andra stycket)
 3.  Tillnärmning av lagstiftning — Förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, 
transporter och posttjänster samt vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor 
och tjänster — Direktiven 2004/17 och 2004/18 — Tillämpningsområde
  (Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17 och 2004/18)
 1.  En upphandlande enhet, i den mening 
som avses i Europaparlamentets och 
rådets direktiv  2004/17, om samord ‑
ning av förfarandena vid upphandling 
på områdena vatten, energi, transporter 
och posttjänster, är skyldig att tillämpa 
det förfarande som föreskrivs i detta 
direktiv endast när den tilldelar kontrakt 
som har samband med de verksamheter 
som denna enhet bedriver inom en eller 
flera av de sektorer som avses i artik ‑
larna 3–7 i detta direktiv.
  Enligt artikel  20.1 i direktiv  2004/17 
gäller nämligen direktivet inte kontrakt 
som den upphandlande enheten tilldelar 
för något annat än utövande av de typer 
av verksamhet som anges i artiklarna 3–7 
i samma direktiv. Motsvarigheten till 
denna bestämmelse är i direktiv 2004/18 
artikel  12 första stycket, enligt vilken direktivet inte ska tillämpas på offent ‑
liga kontrakt som tilldelas av upphand ‑
lande myndigheter, vilka utövar en eller 
flera av de verksamheter som anges i 
artiklarna 3–7 i direktiv 2004/17, i syfte 
att utöva denna verksamhet. Tillämp ‑
ningsområdet för direktiv  2004/17 är 
således strikt begränsat, vilket utgör 
hinder mot att de förfaranden som före ‑
skrivs där vidgas till att gälla utöver detta 
tillämpningsområde.
  (se punkterna 28 och 29 samt punkt 1 
i domslutet)
 2.  Enligt artikel  2.1  a andra stycket i 
Europaparlamentets och rådets di  ‑
rektiv  2004/17, om samordning av 
 förfarandena vid upphandling på om  ‑
rådena vatten, energi, transporter och  
posttjänster, och artikel  1.9 andra styc‑
ket i Europaparlamentets och rådets 
I ‑ 2341ING. AIGNER
direktiv  2004/18, om samordning av 
förfarandena vid offentlig upphandling 
av byggentreprenader, varor och tjänster, 
avses med ”offentligrättsligt organ” varje 
organ som för det första särskilt har 
inrättats för att tillgodose behov i det 
allmännas intresse, förutsatt att behovet 
inte har industriell eller kommersiell 
karaktär, för det andra är en juridisk 
person och för det tredje till största delen 
finansieras av statliga, regionala eller 
lokala myndigheter, andra offentligrätts ‑
liga organ, eller organ vars verksamhet 
står under kontroll av sådana organ eller 
i vars förvaltningsorgan, styrelseorgan 
eller kontrollorgan mer än hälften av 
ledamöterna utses av statliga, regionala 
eller lokala myndigheter eller av andra 
offentligrättsliga organ. Dessa tre villkor 
är kumulativa.
  En enhet som inrättats i det specifika 
syftet att i det lokala samhället förse 
bostäder, offentliga byggnader, företags ‑
lokaler och kontor med värme genom 
att använda energi från förbränning av 
avfall, som är en juridisk person och som 
till sin helhet ägs av det lokala samhället 
som också kontrollerar dess ekonomiska 
och finansiella förvaltning, uppfyller de 
två senare kriterierna som införts genom 
dessa direktiv.
  Vad gäller det första villkoret kan det inte 
bestridas att en sådan enhet har inrättats särskilt för att tillgodose behov i det 
allmännas intresse. Att med miljövän ‑
liga metoder förse en tätort med värme 
utgör nämligen ett syfte som onekligen 
inbegriper det allmännas intresse. I detta 
avseende är det utan betydelse att sådana 
behov även tillgodoses eller kan tillgo ‑
doses av privata företag. Det är viktigt att 
det är fråga om behov som statliga, regi ‑
onala eller lokala myndigheter, av skäl 
som har samband med det allmännas 
intresse, i regel väljer att själva tillgodose 
eller som de avser att fortsätta att ha ett 
avgörande inflytande på.
  För att avgöra huruvida de behov som 
tillgodoses av den ifrågavarande enheten 
inte har industriell eller kommersiell 
karaktär, ska hänsyn tas till samtliga 
relevanta faktiska och rättsliga omstän ‑
digheter, såsom de omständigheter 
som var aktuella vid inrättandet av det 
berörda organet och de villkor på vilka 
organet bedriver sin verksamhet. I detta 
hänseende är det utrett att strävan efter 
sådan vinst inte utgör det huvudsakliga 
syftet för denna enhet. Vad sedan gäller 
den referensmarknad som måste beaktas 
för att avgöra huruvida den ifrågava ‑
rande enheten bedriver sin verksamhet 
i konkurrens med andra eller inte ska, 
med hänsyn till den funktionella tolk ‑
ningen av begreppet ”offentligrättsliga 
organ”, hänsyn tas till den sektor för 
vilken enheten har inrättats, närmare 
bestämt sektorn för tillhandahållande 
I ‑ 2342SAMMANFATTNING — MÅL C‑393/06
av fjärrvärme från avfallsförbränning. 
Inom denna sektor har den ifrågava ‑
rande enheten i princip en faktisk mono ‑
polställning. Denna sektor har dessutom 
en betydande oavhängighet, eftersom 
fjärrvärme mycket svårligen skulle 
kunna ersättas av annan energi och det 
ifrågavarande samhället tillmäter detta 
värmesystem särskild betydelse, också 
av miljöskäl, så att det inte skulle tillåta 
att systemet avskaffades, inte ens om 
det måste drivas med förlust. I den mån 
som den ifrågavarande enheten i nuläget 
skulle visa sig vara det enda företag som 
är i stånd att inom det berörda området 
tillgodose sådana behov i det allmännas 
intresse, skulle det således kunna låta sig 
ledas av andra hänsyn än ekonomiska 
när det tilldelar sina kontrakt.
  I detta sammanhang är det inte av bety ‑
delse att enheten, förutom sitt uppdrag 
i det allmännas intresse, också bedriver 
andra verksamheter i vinstsyfte, då 
den fortsätter att åta sig behov i det 
allmännas intresse, behov som den är 
särskilt skyldig att tillgodose. Hur stor 
del av företaget som bedriver verksamhet 
med vinstsyfte är inte heller av betydelse 
för frågan huruvida det kan betraktas 
som ett offentligrättsligt organ.
  (se punkterna 36–45, 47 och 48 samt 
punkt 2 i domslutet) 3.  De kontrakt, som tilldelas av en enhet i 
dess egenskap av offentligrättsligt organ, 
i den mening som avses i Europapar ‑
lamentets och rådets direktiv  2004/17, 
om samordning av förfarandena vid 
upphandling på områdena vatten, 
energi, transporter och posttjänster, 
och i Europaparlamentets och rådets 
direktiv  2004/18, om samordning av 
förfarandena vid offentlig upphand ‑
ling av byggentreprenader, varor och 
tjänster, och som har samband med 
denna enhets verksamhet i en eller flera 
av de sektorer som avses i artiklarna 3–7 
i direktiv  2004/17, ska omfattas av 
det förfarande som föreskrivs i detta 
direktiv. Alla andra kontrakt som en 
sådan enhet tilldelar i samband med 
utövandet av andra verksamheter 
omfattas däremot av det förfarande som 
föreskrivs i direktiv  2004/18. Vart och 
ett av dessa båda direktiv  är tillämpligt, 
utan åtskillnad mellan de verksamheter 
som denna enhet bedriver för att full ‑
göra sitt uppdrag att tillgodose behov i 
det allmännas intresse och de verksam ‑
heter som bedrivs på konkurrensmäs ‑
siga villkor, och till och med då det finns 
bokföring avsedd att göra åtskillnad 
mellan enhetens verksamhetssektorer, i 
syfte att undvika korsfinansiering mellan 
dessa sektorer.
  (se punkt 59 samt punkt 3 i domslutet)