ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
80

För det andra har rådet påstått att det klart framgår av handlingarna i förevarande mål att det utövades en kontroll av domstol i Ukraina under den tid brottsutredningen pågick. Rådet har särskilt hävdat att flera domstolsavgöranden meddelades under brottmålsförfarandet rörande sökanden, vilket visar att rådet, när det grundade sig på det beslut av de ukrainska myndigheterna som nämndes i riksåklagarens skrivelser, dels kunde kontrollera att detta beslut hade fattats med iakttagande av rätten till försvar och rätten till ett effektivt domstolsskydd, dels förvissade sig om att dessa rättigheter hade iakttagits i samband med att ett antal domstolsavgöranden meddelades under detta brottmålsförfarande.
10.

Stöd som ges av en medlemsstat – Förbud – Undantag – Stöd som kan omfattas av undantaget enligt artikel 107.3 c FEUF – Villkor – Stödets stimulanseffekt och nödvändighet – Avtal om flygplatstjänster och marknadsföringstjänster som innebär en fördel för ett flygbolag – Avtal som innebär en förbättring av den finansiella situationen för det stödmottagande företaget som inte är nödvändig för att uppnå de mål som anges i artikel 107.3 c FEUF – Omfattas inte (Artikel 107.3 c FEUF) (se punkterna 186–196)
Det kan i detta hänseende konstateras att kommissionen har fastställt de riktlinjer som den avsåg följa för framställande av bevis och inhämtande av ekonomiska uppgifter genom att offentliggöra ett dokument SEC(2011) 1216 final, av den 17 oktober 2011, kallat ”Best practices for the submission of economic evidence and data collection in cases concerning the application of articles 101 and 102 TFEU and in merger cases” (Bästa praxis för framställande av ekonomiska bevis och inhämtande av uppgifter i ärenden avseende tillämpning av artiklarna 101 och 102 FEUF) (nedan kallat bästa praxis), som åtföljde kommissionens tillkännagivande om bästa praxis för förfaranden som rör artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget (EUT C 308, 2011, s. 6). Det har redan slagits fast att kommissionen, genom sådana tillkännagivanden, själv begränsar utrymmet för sin skönsmässiga bedömning och inte kan avvika från tillkännagivandets innehåll utan att, i förekommande fall, riskera att sanktionsåtgärder vidtas mot institutionen i fråga på grund av att den åsidosatt allmänna rättsprinciper såsom likabehandlingsprincipen eller principen om skydd för berättigade förväntningar (se, för ett liknande resonemang, dom av den 28 juni 2005, Dansk Rørindustri m.fl./kommissionen, C‑189/02 P, C‑202/02 P, C‑205/02 P–C‑208/02 P och C‑213/02 P, EU:C:2005:408, punkt 211, och dom av den 13 december 2012, Expedia, C‑226/11, EU:C:2012:795, punkt 28).
93

Även under förutsättning att hänsyn ska tas till år 2013 för detta ändamål, har sökanden fog för sitt påpekande att det stödmottagande företagets balansomslutning måste ha omfattat uppgifter som härrörde från perioden under vilken aktierna i företaget fortfarande innehades av bolaget P, eftersom ägarbytet inte fördes in i det slovakiska handelsregistret förrän den 7 augusti 2013 (se punkt 57 d tredje stycket i det angripna beslutet). I så fall var det inte tillräckligt, för att uppfylla kraven i artikel 2.1 i förordning nr 651/2014, jämförd med artikel 4.1 och 4.2 i bilaga I till nämnda förordning, och på ett korrekt sätt avgöra huruvida det stödmottagande företaget utgjorde ett mikroföretag eller ett litet eller medelstort företag då det aktuella stödet beviljades, att beakta uppgifter från det förvärvande moderbolaget, i egenskap av anknutet företag till det stödmottagande företaget som tog kontroll över företaget under det relevanta räkenskapsåret. Det var även nödvändigt att ta hänsyn till uppgifter från det överlåtande moderbolaget, under vars kontroll företaget utförde en betydande del av sin ekonomiska verksamhet under samma räkenskapsår. Alla andra tolkningar skulle nämligen strida mot andemeningen i artikel 4.2 i nämnda bilaga, vilken syftar till att se till att stödet verkligen tilldelas ett mikroföretag eller ett litet eller medelstort företag och att definitionen av ett mikroföretag eller ett litet eller stort företag inte kringgås av rent formella skäl (se, för ett liknande resonemang, dom av den 27 februari 2014, HaTeFo, C‑110/13, EU:C:2014:114, punkt 33 och där angiven rättspraxis).
131

Tribunalen konstaterar emellertid att det framgår av det till handlingarna i målet förda dokumentet ”Comments on the rationale for a non-divergent position between EFSA conclusions on 4‑chloroaniline (PCA) and EMA’s CHMP/ICH conclusions” (Kommentarer rörande skälen till en icke-motstridig ståndpunkt mellan Efsas slutsatser om 4-kloroanilin (PCA) och slutsatserna från EMA:s CHMP-kommitté/ICH) att Efsa och EMA slog fast dels att det i grunden inte fanns någon skillnad mellan deras respektive vetenskapliga syn utan att båda ansåg att PCA mot bakgrund av de för närvarande tillgängliga uppgifterna var att betrakta som ett genotoxiskt och cancerframkallande ämne, dels att förklaringen till att Efsa och EMA använde olika tillvägagångssätt stod att finna i skillnaden mellan de sammanhang där PCA skulle bedömas.
1

Genom beslut C(2014) 9295 final av den 10 december 2014 om ett förfarande enligt artikel 101 [FEUF] och artikel 53 i EES-avtalet (AT.39780 – Kuvert) (nedan kallat det ursprungliga beslutet), konstaterade Europeiska kommissionen att bland annat sökandebolagen Printeos SA, Tompla Sobre Exprés SL, nu Printeos Cartera Industrial SL, Tompla Scandinavia AB, Tompla France och Tompla Druckerzeugnisse Vertriebs GmbH, hade överträtt artikel 101 FEUF och artikel 53 i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) genom att, under perioden från den 8 oktober 2003 till den 22 april 2008, ha deltagit i en kartell som ingåtts och genomförts på den europeiska marknaden för standardkuvert via katalog och särskilda tryckta kuvert, inbegripet i Danmark, Tyskland, Frankrike, Sverige, Förenade kungariket och Norge. Denna kartell hade till syfte att samordna försäljningspriserna, dela upp kunderna och utbyta känsliga kommersiella uppgifter. Utöver sökandebolagen deltog Bong-koncernen (nedan kallad Bong), koncernen GPV France SAS and Heritage Envelopes Ltd (nedan kallad GPV), koncernen Holdham SA (nedan kallad Hamelin) och koncernen Mayer-Kuvert (nedan kallad Mayer-Kuvert) i kartellen. Det ursprungliga beslutet riktade sig även till de koncernerna.
49

Kommissionen har tillagt att det datum som ska beaktas vad gäller öppnandet av marknaden för linjetrafik är ikraftträdandet av Loi no 93–122 relative à la prévention de la corruption et à la transparence de la vie économique et des procédures publiques (lag nr 93–122 av den 29 januari 1993 om förebyggande av korruption och insyn i det ekonomiska livet och offentliga förfaranden, JORF av den 30 januari 1993, s. 1588, nedan kallad Sapin-lagen), som gjorde det möjligt för investerare och operatörer att träda in på den franska marknaden och införlivade rådets direktiv 93/38/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och telekommunikationer (EGT L 199, 1993, s. 84; svensk specialutgåva, område 6, volym 4, s. 177) med fransk rätt.
79

Det ska härvidlag påpekas att det följer av förklaringarna till artikel 24 i stadgan att denna artikel grundar sig på New York-konventionen om barnets rättigheter, vilken undertecknades i New York den 20 november 1989 och som har ratificerats av samtliga medlemsstater, och särskilt på artiklarna 3, 9, 12 och 13. Följande anges i artikel 1 i denna konvention: ”I denna konvention avses med barn varje människa under 18 år, om inte barnet blir myndigt tidigare enligt den lag som gäller för barnet.”
62

För det tredje ska det, såvitt avser den ekonomiska betydelsen av de förbindelser där Ryanair och sökanden konkurrerade direkt, noteras att det framgår av handlingarna i målet att sökanden trafikerade förbindelsen Marseille–Nantes upp till tre gånger per dag. På förbindelsen Marseille–Brest inskränkte sökanden år 2016 sin verksamhet till sex veckor i juli och augusti. Ryanair konkurrerade emellertid direkt med andra flygbolag än sökanden på förbindelser till städer som är större än Nantes och Brest. Som kommissionen har påpekat, konkurrerade Ryanair exempelvis såvitt avsåg London med British Airways, som ombesörjde tre flygningar per dag till flygplatsen London-Heathrow (Förenade kungariket), och med EasyJet, som ombesörjde upp till tre flygningar per dag till flygplatsen London-Gatwick (Förenade kungariket) och tre flygningar per vecka till flygplatsen London-Luton (Förenade kungariket).
1

Sökandena i detta mål är Jindal Saw Ltd, ett bolag bildat enligt indisk rätt, och Jindal Saw Italia SpA, ett italienskt bolag som ägs av Jindal Saw. Sökandena tillverkar och säljer bland annat rör av duktilt gjutjärn för den indiska marknaden och för export. Under den period som är relevant i det nu aktuella fallet var tre närstående bolag inblandade i saluföringen av Jindal Saws produkter i Europeiska unionen. Utöver Jindal Saw Italia rörde det sig om Jindal Saw España SL och Jindal Saw Pipeline Solutions, UK (nedan gemensamt kallade Jindal Saws försäljningsenheter).
100

Vidare föreskrivs det i artikel 85.1 i rättegångsreglerna att den som vill ge in bevis eller inkomma med bevisuppgift ska göra detta i samband med den första skriftväxlingen. I artikel 85.2 i rättegångsreglerna anges vidare att parterna får även i samband med repliken och dupliken ge in bevis eller inkomma med bevisuppgift, under förutsättning att de anger godtagbara skäl till att detta inte har gjorts tidigare. I sistnämnda fall följer det av artikel 85.4 i rättegångsreglerna att tribunalen ska ta ställning till huruvida bevis som getts in eller som åberopats i bevisuppgift ska tillåtas, efter att de andra rättegångsdeltagarna har fått yttra sig över bevisen.
8

I punkt 1 nionde stycket i bilagan till det angripna beslutet anges olika typer av avtalsklausuler som omfattas av förfarandet (nedan kallade de relevanta klausulerna). Vad gäller sändning via satellit rör det sig dels om klausuler som föreskriver att mottagning utanför det område som omfattas av licensavtalet (overspill) inte utgör ett avtalsbrott från programföretagets sida under förutsättning att programföretaget inte medvetet tillåter sådan mottagning, dels om klausuler som föreskriver att mottagning inom licensområdet inte utgör ett avtalsbrott från Paramounts sida under förutsättning att Paramount inte har tillåtit förekomsten av en tredje parts dekrypteringsanordning på licensområdet. När det gäller överföring via internet rör det sig för det första om klausuler som inför en skyldighet för programföretaget att förhindra nedladdning eller strömning av tv-innehåll (streaming) utanför området som omfattas av licensavtalet, för det andra om klausuler som föreskriver att överföring via internet (internet overspill) inom området som omfattas av licensavtalet inte utgör ett avtalsbrott från Paramounts sida under förutsättning att Paramount har krävt att programföretagen ska använda sig av teknik som förhindrar sådan överföring och, för det tredje, om klausuler som föreskriver att överföring via internet av tv-innehåll utanför licensområdet inte utgör ett avtalsbrott från programföretagets sida under förutsättning att detta programföretag använder sig av teknik som förhindrar sådan överföring.
81

Beträffande konstaterandet att sökanden skulle haft förmåga att återgå i arbete har den andra invaliditetskommittén i utdrag citerat två utlåtanden. Det första utdraget enligt vilket ”Robert McCoy har förmåga att återgå i arbete under förutsättning att han ges en lämplig tjänst”, finns i ett utlåtande från doktor V.A. av den 13 november 2006. Det andra utdraget enligt vilket ”en återgång till ett produktivt arbete så snart som möjligt är av väsentlig betydelse”, finns i ett utlåtande från professor L. av den 16 november 2006. Dessa utdrag är emellertid inte relevanta. För det första förekommer utdragen i två utlåtanden vilka konstaterar att sökanden lider av en yrkessjukdom. För det andra har citaten ryckts ur sitt sammanhang. Även om professor L. i november 2006 ansåg att det var ”av väsentlig betydelse” att sökanden återgick till arbetet, tog detta sikte på ett speciellt sammanhang, nämligen ”för Robert McCoys självkänsla och fortsatt förbättrade hälsotillstånd”, och ifrågasatte inte att orsaken till sökandens sjukdom var yrkesrelaterad. I samma utlåtande anges ”sjukdomens yrkesrelaterade orsak finns beskriven i doktor A:s skrivelse och den framkallades av händelser som har samband med hans tjänst som styrekonom vid Regionkommittén”. Tribunalen konstaterar för övrigt att det framgår av en skrivelse som samma läkare upprättat den 16 januari 2006 att ”det är möjligt att symptomen i form av posttraumatisk stress, ångest och depression kan komma att förvärras om Robert McCoy inom en nära framtid måste återgå till den arbetsmiljö som orsakat hans nuvarande medicinska tillstånd”. Beträffande citaten från doktor V.A. ingår detta i en behandlingskontext, i den mån som doktor V.A. inte föreslår att sökanden ska återgå till sin tidigare tjänst, men att han skulle kunna återgå i arbete under förutsättning att arbetet är lämpligt.
63

Klaganden har dessutom under förhandlingen tillhandahållit tribunalen flera exemplar av den miniräknare som den hävdar salufördes på marknaden och på vilken det oregistrerade äldre varumärket var anbringat. Utan att behöva ta ställning till bevisvärdet av denna bevisning avseende förekomsten, giltigheten och omfattningen av skyddet för det oregistrerade äldre varumärket, är det för att inte tillåta sådan bevisning tillräckligt att konstatera att denna bevisning har ingetts för sent. Såsom förklarats i punkterna 38–51 i denna dom, skulle bevisningen ha ingetts under förfarandet vid invändningsenheten vid EUIPO. Under alla omständigheter följer det av artikel 85.1 i rättegångsreglerna att bevis eller bevisuppgift ska inges i samband med den första skriftväxlingen. Enligt artikel 85.3 i rättegångsreglerna får parterna undantagsvis ge in bevis eller inkomma med bevisuppgift innan den muntliga delen av förfarandet har avslutats eller innan tribunalen har beslutat att avgöra målet utan att inleda den muntliga delen av förfarandet, under förutsättning att de anger godtagbara skäl till att detta inte har gjorts tidigare. Ingivandet av nämnda bevisning i samband med förhandlingen har i detta avseende skett för sent. Eftersom klaganden inte har angett några godtagbara skäl till varför denna bevisning ingetts för sent, kan denna bevisning i enlighet med artikel 85.1 och 85.3 i rättegångsreglerna inte tillåtas.
9

Under hösten 2012 lämnade styrelsen ett förslag till EIB:s anställdas ersättningskommitté (nedan kallad ersättningskommittén), som år 2010 hade ersatt lönekommittén, om att budgeten för personalkostnader för personal i aktiv tjänst skulle ökas med 5,1 procent under år 2013. Denna ökning syftade till att finansiera, dels en ökning med 1,5 procent av kostnaderna för meritbaserade löneklassuppflyttningar, befordringar och omklassificeringar, dels en ökning med 3,6 procent av skalan för grundlön i enlighet med 2009 års metod, varigenom en uppjustering med 0,9 procent under 2013 beaktades, för att ta hänsyn till den inflationsnivå som faktiskt konstaterats under de föregående åren.
11

Vad beträffar år 2013 godkändes nya urvalskriterier i december 2012. Dessa kriterier skulle även gälla för förhandsurvalsprocessen, det vill säga valet av de förfaranden som tillämpades i Bayern. Urvalskriterierna infördes i form av tre kontrollistor. — Kontrollista A innehåller urvalskriterier för att kontrollera om förfarandet kan anses vara förenligt med BayZals arbetsprogram och kan föras in i detta arbetsprogram (nedan kallad kontrollista A). — Kontrollista B innehåller urvalskriterier för att kontrollera om ett förfarande eller en insats, som kan ingå i arbetsprogrammet, kan inledas (nedan kallad kontrollista B). — Kontrollista C innehåller urvalskriterier för att välja ut ett projekt (nedan kallad kontrollista C).
95

Sedan skickades e-postmeddelandet av den 10 december 2014, som sökanden kan antas ha tagit del av även om hon var sjukskriven, inte minst eftersom hon under nämnda sjukskrivning använde sin e-post vid parlamentet (se, för ett liknande resonemang, beslut av den 14 januari 2014, Lebedef/kommissionen, F‑60/13, EU:F:2014:6, punkterna 45 och 46). I detta meddelande, som skickades kvällen innan sökanden lämnade in begäran om bistånd, förklarades klart och tydligt för den berörda det objektiva skälet till att hennes anställningsavtal inte skulle förnyas för ett år som enhetschefen och en av hennes kollegor kunde ha uppgett för henne, utan endast för tre månader. Skälet var att hon inte hade godkänts i ett CAST-urvalsförfarande och att hennes ärende därför skulle prövas av urvalskommittén i januari 2015 innan man kunde överväga att förlänga anställningsavtalet utöver dessa tre månader. Således kan sökanden inte rimligen påstå att anställningsmyndighetens beslut att endast förlänga hennes avtal med tre månader har ett samband med att hon lämnade in begäran om bistånd. Nämnda begäran lämnades i förevarande fall in dagen efter det att sökanden informerats av anställningsmyndigheten om att hennes anställningsavtal endast skulle förlängas för en kortare tid och skälen härför.
91

För det första handlar det om två rapporter från den internationella advokatorganisationens institut för mänskliga rättigheter (IBAHRI) från november 2011 och februari 2014 om situationen för jurister i Egypten. IBAHRI:s rapport från år 2011, med rubriken ”Justice at a Crossroads: the Legal profession and the Rule of Law in the New Egypt”, utarbetades efter en utredning av denna icke-statliga organisation i Egypten under juni 2011. Syftet är, dels att undersöka de svårigheter som advokaterna mötte i Egypten vad gäller respekten för rättsstatsprincipen och de grundläggande rättigheterna före den 11 september 2001 och under perioden strax efter och, dels att lämna rekommendationer för att säkerställa att dessa principer iakttas. IBAHRI:s rapport från år 2014, med rubriken ”Separating Law and Politics Challenges to the Independence of Judges and Prosecutors in Egypt”, som bygger på en utredning som genomfördes i Egypten mellan juni och november 2013, syftar till att säkerställa att rekommendationerna i IBAHRI:s rapport från år 2011 följs upp och riktar mer specifikt in sig på hinder för det egyptiska rättsväsendets oberoende.
106

Såsom parlamentet påpekade vid förhandlingen kan det innan kompromisstexten förs in i den fjärde kolumnen i tabellerna från trepartsmötena föras diskussioner under de möten med de olika aktörerna som hålls för att utarbeta dessa texter, så att möjligheten till ett fritt meningsutbyte inte påverkas, framför allt eftersom, såsom påpekats i punkt 86 ovan, förevarande tvist inte rör frågan om direkt tillgång till arbetet under trepartsmötena, utan endast tillgång till de handlingar som har utarbetats inom ramen för trepartsmötena, och detta efter en särskild begäran.
25

Klaganden upprepade det påstående som hade framförts i första instans vid växtsortsmyndigheten att sorten M 02205:s särskiljbarhet i förhållande till referenssorterna KW 043 och Dieck 3903 inte hade upprättats på grundval av uppgifter som hade samlats in efter odlingsförsök i jämförelsesyfte, utan med största sannolikhet hade upprättats på grundval anteckningar i referenssorternas registreringar, vilka härrörde från odlingsförsök i jämförelsesyfte som hade ägt rum vid andra tidpunkter, nämligen under år 2001 och 2002 avseende sorten KW 043 och under år 2002 och 2003 för sorten Dieck 3903. Klaganden preciserade i detta hänseende att sorten KW 043:s uttrycksgrader i den jämförande särskiljbarhetsförteckningen var identiska med vad som angavs i den officiella beskrivningen. Det råder emellertid enligt klaganden enighet mellan provningsmyndigheterna om att uttrycksgraderna för sockerbetans specifika kännetecken i mycket hög utsträckning påverkas av externa faktorer, vilket innebär att sannolikheten för att samma uttrycksgrader skulle uppnås efter odlingsförsök i jämförelsesyfte, vilka utförts under olika år är ytterst låg.
53

I det nu aktuella fallet är den vägledande not som kommissionen har uppgett att den grundade sig på i det angripna beslutet en vägledande not av den 19 januari 2010 om förstärkta garantier från de attesterande organen om lagenlighet och korrekthet i transaktionerna avseende de slutliga stödmottagarna (nedan kallad not av den 19 januari 2010). I denna not (punkt 2) införs nämligen en förstärkning av attesteringssystemet för den kontrollstatistik som ligger till grund för metoden att beräkna det finansiella korrigeringsbeloppet genom extrapolering och som kommissionen avvisade i det angripna beslutet, för att ”ge en solidare grund för slutsatser om tillförlitligheten i [denna] statistik”. De medlemsstater som beslutat att tillämpa detta förstärkta garantisystem ska ålägga de attesterande organen att företa en ny fullständig kontroll, för var och en av utbetalningspopulationerna, av ett representativt urval av transaktioner som varit föremål för en kontroll på plats av det utbetalande organet. Detta urval ska omfatta mellan 110 och 180 transaktioner per population. Valideringskontrollen är inte begränsad till en kvalitetskontroll av kontrollerna på plats, utan ska omfatta hela handläggningen av ärendet, från mottagandet av stödansökan till beräkningen och utförandet av slutbetalningen, inbegripet tillämpningen av eventuella sanktioner.
—

I flera artiklar med olika datum och från olika källor beskrivs sökandens relation till regimen på ett tydligt och konkret sätt. För det första, i en bok som publicerades år 2006 med titeln Governance in the Middle East and North Africa, beskrevs Mohamad Hamcho i samband med nedläggningen av den privata tv-kanalen ”the Cham Satellite channel” som ”en nära vän till presidenten som stod i begrepp att starta en egen tv-kanal”. För det andra, i två artiklar som publicerades i februari 2012 på webbplatsen ”The Middle East Research and Information Project (MERIP)”, angavs dels att ”Mohamad Hamcho [var] en affärsman som st[od] nära Maher al-Assad”, dels att ”de familjer som på ett eller annat sätt ha[de] samröre med regimen ha[de] kommit att dominera den privata sektorn, utöver att utöva en avsevärd kontroll över offentliga ekonomiska tillgångar, och att dessa klaner omfatta[de] familjen Hamcho”. För det tredje, i en artikel som publicerades i november 2013 i tidskriften Le Commerce du Levant, gjordes det gällande att ”intressena för de mäktigaste affärsmännen, däribland Mohamad Hamcho, [var] så till den grad avhängiga av makthavarna att de betrakta[des] som en väsentlig del av det gällande systemet” och att ”dessa affärsmän, trots att de [var] få till antalet, ha[de] en stark finansiell ställning”.
3

Den 30 oktober 2014 ansökte sökanden, med stöd av artikel 2.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (EGT L 145, 2001, s. 43), om tillgång till ”a) alla handlingar och uppgifter som finns hos Olaf och som har samband med utredningen, b) alla övriga handlingar och uppgifter som finns hos Olaf och som rör sökanden, c) all skriftväxling som avses i ’Sammanfattning av omständigheterna’ i bilagan till [Olafs] skrivelse av den 6 oktober 2014 eller har samband med denna sammanfattning, d) all skriftväxling mellan Olaf och de medlemsstater som omfattas av utredningen, e) alla handlingar, rapporter och uppgifter som har samband med utredningen och som har översänts till eller av medlemsstaterna, inklusive i) påstådda ’formella förklaringar av myndigheterna (inklusive utrikesministerierna) i vissa medlemsstater’ (se punkt 22 i Olafs handling med rubriken ’Sammanfattning av omständigheterna’), ii) påstådda ’uppgifter från Förenta Nationerna och GD Echo’ (se punkterna 23–25 i Olafs handling med rubriken ’Sammanfattning av omständigheterna’), f) alla handlingar, rapporter och uppgifter som har samband med utredningen och som har tillhandahållits unionens institutioner, organ och byråer samt myndigheter i länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen under åren 2008 – 2014.”