ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
49

Den behöriga myndigheten ska nämligen efter det att den i det formulär som den ska fylla i, ha kryssat i att den, beroende på fallet, ”prövat viseringsansökan” eller ”prövat visering[en]”, ange det eller de skäl som motiverar avslag, återkallande eller upphävande av viseringen bland de elva skälen i formuläret. Dessa skäl består av följande: den resehandling som har lämnats in av sökanden utgör en efterbildning; motivering till syftet med vistelsen och villkoren för vistelsen har inte lämnats; sökanden har inte styrkt att vederbörande har tillräckliga medel för sitt uppehälle under vistelsetiden; sökanden har redan vistats i 90 dagar under den innevarande 180-dagarsperioden på medlemsstaternas territorium på grundval av en enhetlig visering eller en visering med territoriellt begränsad giltighet; en registrering i syfte att neka inresa har utfärdats i Schengens informationssystem (SIS); en eller flera medlemsstater anser att sökanden är ett hot mot den allmänna ordningen, inre säkerheten, folkhälsan eller en eller flera av medlemsstaternas internationella förbindelser; bevis på innehav av en lämplig och giltig medicinsk reseförsäkring har inte lämnats; de uppgifter som lämnats in avseende motiveringen till syftet med sökandens planerade vistelse och villkoren för vistelsen är inte trovärdiga; sökandens avsikt att lämna medlemsstaternas territorium innan viseringen löper ut har inte kunnat bekräftas; tillräckliga bevis har inte tillhandahållits för att sökanden inte har kunnat ansöka om visering i förväg, som skulle berättiga att viseringsansökan lämnas in vid gränsen; och innehavaren av viseringen har begärt att viseringen ska återkallas.
17

94 § i fastighetsregisterlagen har följande lydelse: ”1. För att avregistrera de nyttjanderätter och liknande rättigheter som upphör enligt 108 § punkt 1 i [2013 års lag om övergångsbestämmelser] (nedan i denna bestämmelse gemensamt kallade nyttjanderätter) ska den myndighet som ansvarar för fastighetsregistret senast den 31 oktober 2014 skicka ett föreläggande till den fysiska person som är nyttjanderättshavare om att, med hjälp av det formulär som ministern har fastställt, inom 15 dagar från det att föreläggandet mottogs försäkra att nyttjanderättshavaren och den fastighetsägare som upplåtit nyttjanderätten är nära släkt, i enlighet med de handlingar som låg till grund för registreringen. Efter den 31 december 2014 prövas inga ansökningar om återställande av försutten tid. … 3. Om det av försäkran inte framgår att parterna är nära familjemedlemmar eller om det inte ges in någon försäkran inom den föreskrivna fristen, ska den myndighet som ansvarar för fastighetsregistret ex officio avregistrera nyttjanderätten i fastighetsregistret inom sex månader efter det att fristen för att inge försäkran löpt ut, dock senast den 31 juli 2015. … 5. Den myndighet som handlägger fastighetsärenden ska ex officio senast den 31 december 2014 ur fastighetsregistret stryka nyttjanderätter vilka har registrerats för juridiska personer, eller för enheter som inte är juridiska personer, men som kan förvärva nyttjanderätter som kan skrivas in i registret, och vilka har upphört i enlighet med 108 § punkt 1 i [2013 års lag om övergångsbestämmelser].”
17

I skrivelsen av den 27 juni 2017 bifogade RF de handlingar som visade att kuvertet med det undertecknade originalet av ansökan hade lämnats in till Poczta Polska, den huvudsakliga postoperatören i Polen, den 18 november 2016. Detta styrker att RF visat tillräckligt vederbörlig omsorg för att lämna in ansökan i pappersversion inom tio dagar efter det att den översänts per telefax. Den omständigheten, att kuvertet fortfarande fanns kvar i Polen den 2 december 2016 och levererades till tribunalens kansli först den 5 december 2016, det vill säga 17 dagar efter det att ansökan sänts in per telefax, kan inte tillskrivas RF.
59

Det är dessutom ostridigt att domstolen, i domen av den 29 oktober 2009, kommissionen/Italien (C‑249/08, ej publicerad, EU:C:2009:672), redan har slagit fast att Republiken Italien, mellan åren 1993 och 2005, underlåtit att säkerställa ändamålsenlig kontroll, inspektion och övervakning av fisket inom sitt territorium och inom de marina farvatten som lyder under dess överhöghet och jurisdiktion, särskilt med hänsyn till att de bestämmelser som reglerar förvaring ombord och användning av drivgarn ska iakttas och genom att inte på ett effektivt sätt säkerställa att nödvändiga åtgärder vidtagits med avseende på dem som är ansvariga för överträdelser av de gällande gemenskapsrättsliga bestämmelserna för förvaring ombord och användning av drivgarn, särskilt avseende tillämpningen av avskräckande påföljder gentemot nämnda personer. I syfte att kontrollera att Republiken Italien efterkommit denna dom, har kommissionen därefter gjort ytterligare inspektioner av fångsterna för åren 2010 och 2011. Av dessa inspektioner framgår att de brister som konstaterats i nämnda dom har fortsatt efter det att domen meddelades. Mot bakgrund av dessa inspektioner inledde kommissionen under år 2011 ett nytt överträdelseförfarande med stöd av artikel 260.2 FEUF, vilket bland annat innebar att Republiken Italien i september 2011 tillsändes en formell underrättelse. Det framgår även av de uppgifter som domstolen förfogar över att det var i syfte att kontrollera de garantier som lämnats av denna medlemsstat inom ramen för detta förfarande, vad gäller förbättringar i övervakningen och kontrollen av efterlevnaden av lagstiftningen som förbjuder användning och innehav av drivgarn, som kommissionen genomförde ytterligare kontroller på plats under åren 2012 och 2013. Dessa kontroller visade emellertid inte på några ytterligare fall av bristande efterlevnad av denna lagstiftning och förfarandet avslutades under år 2014.
10

Artikel 71 i förordning nr 468/2014, med rubriken ”Bedömning att det föreligger särskilda omständigheter”, har följande lydelse: ”1. Frågan om det förekommer särskilda omständigheter som motiverar att en enhet som står under tillsyn klassificeras som mindre betydande i stället för betydande ska fastställas från fall till fall och specifikt för den enhet eller grupp som står under tillsyn, men inte för kategorier av enheter som står under tillsyn. …”
122

För Polens vidkommande uppgår kostnaderna för att genomföra de nationella åtagandena om utsläppsminskning till cirka 543 miljoner euro per år. Denna uppskattning ligger nära de 557 miljoner euro per år som beräknades av IIASA under år 2015 och motsvarar cirka en fjärdedel av den totala kostnaden för att genomföra åtagandena inom unionen. Detta belopp ska läggas till kostnaderna för att genomföra direktiv 2008/50. Republiken Polen bestrider inte behovet av att minska de utsläpp som avses i det angripna direktivet, men anser att dess genomförande innebär en oproportionerlig börda för Polen, eftersom kostnaden för genomförandet uppgår till nästan 15 euro per månad och person i Polen, samtidigt som denna kostnad är lägre än 3 euro i välmående medlemsstater som Konungariket Spanien, Republiken Frankrike och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland.
45

Den domstolen anser att prövningen av huruvida det finns systematiska brister, i den mening som avses i artikel 3.2 andra stycket i Dublin III-förordningen, inte kan vara begränsad till asylförfarandet och mottagningsvillkoren under detta förfarande, utan även måste ta i beaktande den framtida situationen. Förbättrade mottagningsvillkor under asylförfarandet skulle således inte vara tillräckligt om den berörda personen riskerar att befinna sig i armod när han eller hon beviljats internationellt skydd. Skyldigheten att före överföringen göra en sådan helhetsbedömning av sökandens situation utgör den motvikt som krävs i Dublinsystemet, enligt vilket personer som söker internationellt skydd inte fritt får välja sitt asylland. Denna skyldighet följer under alla omständigheter av artikel 3 i Europakonventionen.
40

Det är således endast vad gäller den andra delen av år 2013 som lagstiftningen i fråga i det nationella målet ledde till en skillnad i behandling mellan K.M. Zyla och en person som tillhörde det nederländska socialförsäkringssystemet under hela detta år. En sådan person hade nämligen – även om han eller hon, precis som K.M. Zyla, inte längre hade någon inkomst under denna andra del av året – rätt till hela avdraget från socialförsäkringsavgifterna, i första hand avräknat från socialförsäkringsavgifterna och i andra hand från skatten. Detta innebär att tillämpningen av hela avdraget på en person som under hela året omfattas av det nederländska socialförsäkringssystemet leder till lägre socialförsäkringsavgifter, eller lägre skatt, än de som en person som slutar att omfattas av detta system under samma år måste betala, om dessa personer har samma inkomst.
58

Det framgår särskilt att personuppgifter, enligt artikel 6.1 b och 6.1 c i direktiv 95/46 eller artikel 5.1 b och 5.1 c i förordning 2016/679, ska samlas in för särskilda, uttryckligen angivna och berättigade ändamål, vilka även måste vara adekvata, relevanta och inte för omfattande i förhållande till de ändamål för vilka de behandlas, enligt artikel 7.1 c i detta direktiv eller artikel 6.1 c i denna förordning, om behandlingen är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar den registeransvarige.
8

I 13 § första stycket punkt 1 i 1980 års Umsatzsteuergesetz (lag om omsättningsskatt, nedan kallad UStG) föreskrivs följande: ”Mervärdesskatten blir utkrävbar 1. för leveranser och andra tjänster a) vid beräkning av skatten utifrån avtalade ersättningar (16 § första stycket första meningen) vid utgången av beskattningsperioden under vilken tjänsterna har utförts. Detta gäller även för deltjänster. En sådan föreligger om ersättning har avtalats separat för vissa delar av en ekonomiskt delbar tjänst. Om ersättningen eller en del av ersättningen tas emot innan tjänsten eller deltjänsten har utförts, blir skatten i det avseendet utkrävbar vid utgången av den beskattningsperiod under vilken ersättningen eller delersättningen har tagits emot, b) vid beräkning av skatten utifrån avtalade ersättningar (20 §) vid utgången av den beskattningsperiod under vilken ersättningarna har tagits emot.”
32

Under dessa omständigheter kan inte åsidosättandet av principen om skälig handläggningstid i målen T-76/06 och T-78/06 vara den avgörande orsaken till den skada som ASPLA och Armando Álvarez åsamkats till följd av kostnaderna för bankgarantin under den period som motsvarar den tid med vilken den skäliga handläggningstiden överskreds. Såsom generaladvokaten har påpekat i punkt 58 i sitt förslag till avgörande, är en sådan skada följden av ASPLAs och Armando Álvarez eget val att låta bankgarantin bestå under hela förfarandet i de målen, trots de finansiella konsekvenser som detta gav upphov till.
17

I sitt svaromål har Secretary of State for Health hävdat att det är nödvändigt att begära ett förhandsavgörande från EU-domstolen angående giltigheten av artiklarna 1 c och 17 i direktiv 2014/40 och har särskilt framhållit att endast EU-domstolen är behörig att ogiltigförklara ett direktiv eller en del därav.
9

Bilaga II till denna förordning har rubriken ”Spritdrycker”. Punkterna 41 och 42 i denna bilaga, i vilken ”Kategorier av spritdrycker” behandlas, har följande lydelse: ”41. Ägglikör eller advocaat eller avocat eller advokat a) Ägglikör eller advocaat eller avocat eller advokat är en spritdryck, smaksatt eller inte, som erhållits från jordbruksalkohol, från ett destillat och/eller från sprit, och vars ingredienser är kvalitetsäggula, äggvita och socker eller honung. Socker- eller honungshalten ska vara lägst 150 gram per liter uttryckt som invertsocker. Halten av ren äggula ska vara lägst 140 gram per liter i den färdiga produkten. b) Genom undantag från artikel 2.1 c ska alkoholhalten för ägglikör eller advocaat eller avocat eller advokat vara lägst 14 volymprocent. c) Endast aromämnen enligt definitionen i artikel 3.2 b i förordning … nr 1334/2008 och aromberedningar enligt definitionen i artikel 3.2 d i den förordningen får användas vid framställning av ägglikör eller advocaat eller avocat eller advokat. 42. Likör med ägg a) Likör med ägg är en spritdryck, smaksatt eller inte, som erhållits från jordbruksalkohol, från ett destillat och/eller från sprit, och vars karakteristiska ingredienser är kvalitetsäggula, äggvita och socker eller honung… …”
58

Efter denna tekniska bearbetning fick parlamentet inte tillgång till det gemensamma förslaget till unionens årliga budget för budgetåret 2017 förrän under eftermiddagen den 24 november 2016, det vill säga den sista dagen av det ordinarie plenarsammanträdet i november 2016, och endast på engelska. I enlighet med artiklarna 156 och 158 i arbetsordningen kunde debatten och omröstningen om förslaget, under dessa omständigheter, inte föras upp på dagordningen för sammanträdet den 24 november 2016. Det framgår nämligen av dessa bestämmelser att överläggningar och omröstningar endast kan hållas avseende en text som är avfattad på samtliga av unionens officiella språk, och som har gjorts tillgänglig för ledamöterna minst tjugofyra timmar tidigare. För att kunna förbereda en debatt och en omröstning om det gemensamma förslaget till årlig budget under ett plenarsammanträde med all den omsorg, noggrannhet och det engagemang som krävs, och med beaktande av kravet på flerspråkighet, är det absolut nödvändigt att iaktta dessa minimikrav.
17

Maria Dicu är domare vid Tribunalul Botoșani (domstol i första instans i Botoșani). Under år 2014 tog hon först ut hela sin årliga semester och var sedan mammaledig från den 1 oktober 2014 till den 3 februari 2015. Under perioden från den 4 februari 2015 till den 16 september 2015 tog hon ut föräldraledighet och under denna period var hennes anställningsförhållande suspenderat. Under perioden från den 17 september till den 17 oktober 2015 tog hon ut 30 betalda semesterdagar.
57

Domstolen har visserligen redan, i flera avseenden och med beaktande av de krav som uppställs i artiklarna 6.1 och 7.1 i direktiv 93/13, angett på vilket sätt den nationella domstolen ska säkerställa skyddet av de rättigheter som konsumenterna tillerkänns genom detta direktiv. I unionsrätten harmoniseras emellertid i princip inte förfarandena för bedömning av avtalsvillkor som påstås vara oskäliga. Sådana förfaranden omfattas således av medlemsstaternas interna rättsordningar. Bestämmelserna om dessa förfaranden får emellertid inte vara mindre förmånliga än de som avser liknande situationer som omfattas av nationell rätt (likvärdighetsprincipen) och de ska medföra att det föreligger ett effektivt domstolsskydd i enlighet med artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (se, för ett liknande resonemang, dom av den 14 september 2017, The Trustees of the BT Pension Scheme, C‑628/15, EU:C:2017:687, punkterna 58 och 59 och där angiven rättspraxis, och dom av den 31 maj 2018, Sziber, C‑483/16, EU:C:2018:367, punkt 35 och där angiven rättspraxis).
8

I artikel 3.2 första stycket i förordningen definieras ”domstol” enligt följande: ”I denna förordning avses med ’domstol’ alla rättsliga myndigheter och alla andra myndigheter och rättstillämpare som har behörighet i arvsfrågor och som utövar rättsliga funktioner eller agerar genom delegering från en rättslig myndighet eller agerar under kontroll av en rättslig myndighet, under förutsättning att sådana andra myndigheter och rättstillämpare garanterar opartiskhet och samtliga parters rätt att bli hörda och under förutsättning att deras beslut enligt lagen i den medlemsstat där de är verksamma a) kan bli föremål för överklagande eller förnyad prövning vid en rättslig myndighet och b) har liknande giltighet och verkan som ett beslut av en rättslig myndighet i samma fråga.”
10

49 § i Gesetz über den Schutz von Marken und sonstigen Kennzeichen (lagen om skydd för varumärken och andra kännetecken) av den 25 oktober 1994 (BGBl. 1994 I, s. 3082) (nedan kallad Markengesetz) har rubriken ”Förlust av innehavarens rättigheter”. 49 § punkt 1 har följande lydelse: ”Varumärket ska på begäran därom strykas ur registret på grund av upphävande om det inte har använts enligt 26 § efter registreringen, under en sammanhängande period av fem år. Emellertid kan ingen kräva att varumärkesregistreringen ska hävas om varumärket har tagits i verkligt bruk eller dess bruk återupptagits under tiden mellan utgången av femårsperioden och ingivandet av ansökan om upphävande. Om användningen av varumärket påbörjas eller återupptas inom en tremånadersperiod före ansökan om upphävande, och denna tremånadersperiod inleds tidigast vid utgången av den sammanhängande femårsperiod under vilken märket inte använts, ska emellertid användningen lämnas utan avseende om förberedelserna för att inleda eller återuppta den vidtogs först efter det att varumärkesinnehavaren fick kännedom om att en ansökan om upphävande kunde komma att göras. Om ansökan om upphävande enligt 53 § punkt 1 har getts in till patentverket, ska ansökan till patentverket vara avgörande för beräkningen av den tremånadersfrist som avses i tredje meningen, om en åtgärd angående upphävande enligt 55 § punkt 1 har vidtagits inom en tremånadersfrist efter delgivning av anmälan enligt 53 § punkt 4.”
40

Dessutom ska det påpekas att kommissionen både i dokumentet med titeln ”Guidance Document no 2 on the harmonized free allocation methodology for the EU-ETS post 2012 (Guidance on allocation methodologies)” (Riktlinjer nr 2 avseende kriterier för harmoniserad gratis tilldelning av utsläppsrätter i Europeiska unionen efter år 2012 (vägledning för tilldelning) sidan 22) av den 14 april och den 29 juni 2011, och i dokumentet med titeln ”Guidance Document no 8 on the harmonized free allocation methodology for the EU-ETS post 2012 – Waste gases and process emissions sub-installation” (Riktlinjer nr 8 avseende kriterier för harmoniserad gratis tilldelning av utsläppsrätter i Europeiska unionen efter år 2012 – restgaser och delanläggningar med processutsläpp), sidorna 4–6, av den 14 april och den 6 september 2011, som kommissionen offentliggjort på sin webbplats, endast avser utsläpp som genererats av ofullständigt oxiderat kol som återfinns i restgaser.
Uttrycket ”budgetsammanträdet” i den enda artikeln a i protokollet om lokalisering av säten för Europeiska unionens institutioner och vissa av dess organ, myndigheter och enheter, vilket har bilagts EU-fördraget, EUF-fördraget och EEG‑fördraget, omfattar inte enbart det ordinarie plenarsammanträde vid vilket parlamentet diskuterar budgeten vid första behandlingen, utan även den andra behandlingen enligt artikel 314.6 FEUF, vilket säkerställer en offentlig debatt och en offentlig omröstning under ett plenarsammanträde om det gemensamma förslag till årlig budget som utarbetats efter förlikningsförfarandet.

Parlamentets utövande av sin budgetbefogenhet under ett plenarsammanträde är nämligen av särskild betydelse för öppenheten och den demokratiska legitimiteten hos de unionsåtgärder som är grundade på unionens årliga budget. Sådan öppenhet och legitimitet kan emellertid inte säkerställas endast genom den första behandlingen av budgetförslaget inom ramen för det budgetförfarande som inrättats genom artikel 314 FEUF för det fall att parlamentet, i enlighet med artikel 314.4 c FEUF, antar ändringar till förslaget. I detta avseende utgör parlamentets utövande av sin budgetbefogenhet under ett plenarsammanträde en väsentlig del av unionens demokratiska liv, vilket bland annat kräver en offentlig debatt – under ett plenarsammanträde – som gör det möjligt för unionens medborgare att ta del av olika politiska inriktningar som kommer till uttryck och härigenom att bilda sig en politisk uppfattning om unionens verksamhet. En öppen parlamentarisk debatt under ett plenarsammanträde kan dessutom stärka budgetförfarandets demokratiska legitimitet ur unionsmedborgarnas perspektiv och öka trovärdigheten i unionens verksamhet.

Det förlikningsförfarande som föreskrivs i punkterna 4 c och 5 i artikel 314 FEUF kan leda till betydande ändringar av budgetförslaget, vilka inte har prövats under den första behandlingen i parlamentet eller varit föremål för en offentlig debatt i förlikningskommittén. Kommitténs sammanträden är inte offentliga och genomförs med deltagande av 28 parlamentsledamöter, vilka ska återspegla majoritetsförhållandet inom parlamentet, men likväl inte fullt ut representerar samtliga ledamöters politiska intressen.

(se punkterna 34–37)
7

I artikel 2, med rubriken ”Definitioner”, i direktiv 2002/58 föreskrivs följande: ”Om inte annat anges skall definitionerna i [direktiv 95/46] och [i Europaparlamentets och rådet direktiv] 2002/21/EG av den 7 mars 2002 om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (ramdirektiv) [(EGT L 108, 2002, s. 33)] gälla i detta direktiv. Dessutom skall följande definitioner gälla: … b) trafikuppgifter: alla uppgifter som behandlas i syfte att överföra en kommunikation via ett elektroniskt kommunikationsnät eller för att fakturera den. c) lokaliseringsuppgifter: alla uppgifter som behandlas i ett elektroniskt kommunikationsnät eller av en elektronisk kommunikationstjänst och som visar den geografiska positionen för terminalutrustningen för en användare av en allmänt tillgänglig elektronisk kommunikationstjänst. d) kommunikation: all information som utbyts eller överförs mellan ett begränsat antal parter genom en allmänt tillgänglig elektronisk kommunikationstjänst. Detta inbegriper inte information som överförs som del av en sändningstjänst för rundradio eller TV till allmänheten via ett elektroniskt kommunikationsnät utom i den mån informationen kan sättas i samband med den enskilde abonnenten eller användaren av informationen. …”
2

Begäran har framställts i ett mål mellan, å den ena sidan, Confédération paysanne, Réseau Semences Paysannes, Les Amis de la Terre France, Collectif vigilance OGM et Pesticides 16, Vigilance OG2M, CSFV 49, OGM dangers, Vigilance OGM 33 och Fédération Nature et Progrès och, å den andra sidan, Premier ministre (Frankrikes premiärminister) och Ministre de l’Agriculture, de l’Agroalimentaire et de la Forêt (ministern för jordbruks-, livsmedels- och skogsfrågor, Frankrike) om avslag på begäran dels om upphävande av den nationella bestämmelse enligt vilken det beträffande organismer som framställts genom mutagenes i princip inte anses vara fråga om genetisk modifiering, dels om att förbjuda odling och saluföring av herbicidresistenta rapssorter, vilka framställts genom mutagenes.
–

Belgiens regering, genom C. Pochet, M. Jacobs och C. Van Lul, samtliga i egenskap av ombud, biträdda av C. Piront, S. Matray och D. Matray, avocats,
23

Den hänskjutande domstolen har angett att enligt spansk rätt kan samtliga arbetstagare – både tillsvidareanställda och visstidsanställda – sägas upp på någon av de ”sakliga” grunder som anges i artikel 52 i lagen om arbetstagare och med anledning av detta, i enlighet med artikel 53 i nämnda lag, erhålla ersättning på 20 dagars lön per anställningsår. Ett avtal om visstidsanställning upphör också på grund av objektiva omständigheter, det vill säga att ett visst datum inträder, att det arbete eller den tjänst som avtalet avser har utförts eller att en viss händelse inträffar, men den ersättning som utgår i det fallet uppgår enligt artikel 49.1 c i lagen om arbetstagare endast till 12 dagars lön per anställningsår. I det nu aktuella fallet upphörde Angel Manuel Moreira Gómez anställningsavtal vid utgången av den avtalade anställningstiden, det vill säga den dag då den arbetstagare vars arbetstid fyllts ut genom avlösningsanställningen gick i heltidspension.