Tribunalens dom (första avdelningen) av den 10 april 2019 –

Tyskland mot kommissionen

(mål T‑229/17)

”Tillnärmning av lagstiftning – Förordning (EU) nr 305/2011 – Förordning (EU) nr 1025/2012 – Byggprodukter – Harmoniserade standarderna EN 14342:2013 och EN 14904:2006 – Motiveringsskyldighet”

1. Talan om ogiltigförklaring – Rättsakter mot vilka talan kan väckas – Begrepp – Harmoniserad teknisk standard som antagits med stöd av en förordning och offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning – Omfattas (Artikel 263 FEUF; Europaparlamentets och rådets förordning nr 305/2011, artikel 8.3 och 8.4) (se punkt 41)

2. Talan om ogiltigförklaring – Unionsdomstolens behörighet – Yrkanden om att ett föreläggande ska utfärdas gentemot en institution – Avvisning (Artiklarna 263 och 266 FEUF) (se punkt 46)

3. Talan om ogiltigförklaring – Rättsakter mot vilka talan kan väckas – Begrepp – Akter som har bindande rättsverkningar – Meddelanden från kommissionen i vilka den hänvisar till harmoniserade standarder – Omfattas inte (Artikel 263 FEUF) (se punkterna 48–50)

4. Institutionernas rättsakter – Motivering – Skyldighet – Omfattning (Artikel 296 andra stycket FEUF) (se punkterna 62 och 63)

5. Tillnärmning av lagstiftning – Byggprodukter – Förordning nr 305/2011 – Harmoniserade standarder – De harmoniserade standarderna innebär en garanti för att de grundläggande kraven på byggnadsverk iakttas – Kontrollskyldighet för kommissionen – Föreligger inte (Europaparlamentets och rådets förordning nr 305/2011, artikel 17.3) (se punkterna 69, 95 och 96)

6. Tillnärmning av lagstiftning – Byggprodukter – Förordning nr 305/2011 – Harmoniserade standarder – Formell invändning – Behörigheten för den kommitté som avses i artikel 22 i förordning nr 1025/2012 – Standardiseringsfråga – Omfattas – Fråga som rör tekniska föreskrifter – Omfattas inte (Europaparlamentets och rådets förordningar nr 305/2011, artikel 18.2, och nr 1025/2012, artikel 22; Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34, artikel 5) (se punkterna 75–82)

7. Tillnärmning av lagstiftning – Byggprodukter – Förordning nr 305/2011 – Väsentliga krav – Genomförande genom harmoniserade standarder – Produkter med CE-märkning – Presumtion för att produkten är lämplig för den avsedda användningen – Skyldighet att iaktta de förfaranden för ifrågasättande av harmoniserade standarder som föreskrivs i förordningen – En medlemsstats ensidiga antagande av bestämmelser som begränsar den fria rörligheten för byggprodukter som överensstämmer med den harmoniserade standarden – Fördragsbrott (Europaparlamentets och rådets förordning nr 305/2011, artiklarna 8.4 och 18.2) (se punkterna 98, 99, 102 och 105)

8. Unionsrätt – Medlemsstaternas genomförande – Bedömningskriterier – Område där det har skett en fullständig harmonisering genom en sekundärrättsakt – Bedömningen sker på grundval av endast harmoniseringsåtgärden (se punkt 100)

Saken

Talan väckt med stöd av artikel 263 FEUF, varigenom sökanden yrkar ogiltigförklaring av kommissionens beslut (EU) 2017/133 av den 25 januari 2017 om att med en restriktion behålla hänvisningen till den harmoniserade standarden EN 14342:2013 Trägolv – Egenskaper, utvärdering av överensstämmelse och märkning i Europeiska unionens officiella tidning i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 305/2011 (EUT L 21, 2017, s. 113), ogiltigförklaring av kommissionens beslut (EU) 2017/145 av den 25 januari 2017 om att med en restriktion behålla hänvisningen till den harmoniserade standarden EN 14904:2006 Sportbeläggningar – Specifikation för inomhusytor avsedda för olika sporter i Europeiska unionens officiella tidning i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 305/2011 (EUT L 22, 2017, s. 62), ogiltigförklaring av kommissionens meddelande av den 10 mars 2017 inom ramen för genomförandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 305/2011 av den 9 mars 2011 om fastställande av harmoniserade villkor för saluföring av byggprodukter och om upphävande av rådets direktiv 89/106/EG (EUT C 76, 2017, s. 32) i den mån det hänvisar till de harmoniserade standarderna EN 14342:2013 och EN 14904:2006, ogiltigförklaring av kommissionens meddelande av den 11 augusti 2017 inom ramen för genomförandet av förordning nr 305/2011 (EUT C 267, 2017, s. 16) i den mån det hänvisar till de harmoniserade standarderna EN 14342:2013 och EN 14904:2006, ogiltigförklaring av kommissionens meddelande av den 15 december 2017 inom ramen för genomförandet av förordning nr 305/2011 (EUT C 435, 2017, s. 41) i den mån det avser de harmoniserade standarderna EN 14342:2013 och EN 14904:2006, och ogiltigförklaring av kommissionens meddelande av den 9 mars 2018 inom ramen för genomförandet av förordning nr 305/2011 (EUT C 92, 2018, s. 139) i den mån det hänvisar till de harmoniserade standarderna EN 14342:2013 och EN 14904:2006.

Domslut

1) Talan ogillas.

2) Förbundsrepubliken Tyskland ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de rättegångskostnader som har uppkommit för Europeiska kommissionen.