ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
13

I artikel 265 i direktivet föreskrivs följande: ”1. För sådana gemenskapsinterna förvärv av varor som avses i artikel 42 skall den beskattningsbara person som är registrerad till mervärdesskatt i den medlemsstat som har tilldelat honom det registreringsnummer för mervärdesskatt under vilket han har gjort dessa förvärv på ett tydligt sätt ange följande uppgifter i sammanställningen: a) Det registreringsnummer för mervärdesskatt i den medlemsstaten under vilket han gjort förvärvet och utfört den efterföljande leveransen av varor. b) Registreringsnumret för mervärdesskatt för mottagaren av den beskattningsbara personens efterföljande leverans i den medlemsstat där försändelsen eller transporten av varorna avslutades. c) För varje sådan mottagare det sammanlagda beloppet, exklusive mervärdesskatt, för de leveranser som gjorts av den beskattningsbara personen i den medlemsstat där försändelsen eller transporten av varorna avslutades. 2. Det belopp som avses i punkt 1 c ska deklareras för den inlämningsperiod som fastställs i enlighet med artikel 263.1–1b under vilken skatten blivit utkrävbar.”
11

I artikel 160 I och 160 I ter i skattelagen föreskrevs följande i den version som var tillämplig vid tidpunkten för omständigheterna i de nationella målen: ”I.... Det enda villkoret för beskattningen av sålunda realiserad vinst är att andelsöverlåtaren, överlåtarens make eller deras anhöriga i uppstigande eller nedstigande led direkt eller indirekt tillsammans har haft rätt till mer än 25 procent av bolagets vinst vid någon tidpunkt under de fem senaste åren. Om en överlåtelse skett till förmån för någon av de personer som avses i detta stycke, ska kapitalvinsten undantas från beskattning om samtliga eller delar av denna rätt till andel i bolaget inte överlåtits till tredje man inom tre år. I annat fall beskattas vinsten hos den första överlåtaren det år när rätten överlåts till tredje man. … Värdeminskningar under ett år avräknas enbart från kapitalvinster av samma art som realiserades under samma år eller under de fem påföljande åren. … I ter.... 4. Beskattning av den vinst som uppkommit från och med den 1 januari 1991 kan vid utbyte av bolagsrättigheter, till följd av en fusion, fission eller överföring av värdepapper till ett bolag som omfattas av inkomstskatt för juridiska personer, skjutas upp under de villkor som anges i II i artikel 92 B...”
37

Familjen Barkan bokade en flygresa bestående av anslutande flygningar från Melilla (Spanien) till Frankfurt am Main (Tyskland) via Madrid (Spanien) hos flygbolaget Iberia, Líneas Aéreas de España (nedan kallat Iberia) som skulle genomföras den 7 augusti 2010. Det framgår av bokningsbekräftelsen som upprättats av Iberia att flygningen mellan Melilla och Madrid skulle utföras av Air Nostrum och att flygningen mellan Madrid och Frankfurt am Main skulle utföras av Iberia, utan något nämnvärt uppehåll vid mellanlandningen.
5

Artikel 6 i direktivet ingår i avdelning I med rubriken ”Principer om uppgifternas kvalitet”, vilken i sin tur ingår i kapitel II. Artikeln har följande lydelse: ”1. Medlemsstaterna skall föreskriva att personuppgifter a) skall behandlas på ett korrekt och lagligt sätt, b) skall samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål; senare behandling får inte ske på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål. Senare behandling av uppgifter för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål skall inte anses oförenlig med dessa ändamål förutsatt att medlemsstaterna beslutar om lämpliga skyddsåtgärder, c) skall vara adekvata och relevanta och inte får omfatta mer än vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål för vilka de har samlats in och för vilka de senare behandlas, d) skall vara riktiga och, om nödvändigt, aktuella. Alla rimliga åtgärder måste vidtas för att säkerställa att personuppgifter som är felaktiga eller ofullständiga i förhållande till de ändamål för vilka de samlades in eller för vilka de senare behandlas, utplånas eller rättas, e) förvaras på ett sätt som förhindrar identifiering av den registrerade under en längre tid än vad som är nödvändigt för de ändamål för vilka uppgifterna samlades in eller för vilka de senare behandlades. Medlemsstaterna skall vidta lämpliga skyddsåtgärder för de personuppgifter som lagras under längre perioder för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål. 2. Det åligger den registeransvarige att säkerställa att punkt 1 efterlevs.”
17

Då vissa tekniska egenskaper hos kategorierna C och C1 är identiska med dem hos kategorierna D1 och D har kommissionen understrukit vikten av att noga avgränsa kategorierna C och C1 i förhållande till kategorierna D1 och D. Den avgränsning som gjorts i detta avseende genom direktiv 2006/126, genom formuleringen ”som inte ingår i kategorierna D1 eller D”, vilken ingår i definitionen av kategorierna C1 och C, innebär således att fordon som uppfyller de tekniska kriterierna för kategorierna C1/C och D1/D, men som i första hand är avsedda för passagerartransport, faller inom kategorierna D1 och D, medan fordon som inte tillhör kategorierna D1 och D, faller inom kategorierna C1 och C.
16

Mot denna bakgrund beslutade Consiglio di Stato (Högsta förvaltningsdomstolen) att vilandeförklara målet och ställa följande fråga till EU-domstolen: ”Utgör en nationell bestämmelse såsom artikel 38.1 c i lagstiftningsdekret [163/2006] hinder för en korrekt tillämpning av artikel 45.2 första stycket c och g samt 45.3 a i direktiv 2004/18 och för de unionsrättsliga principerna om skydd för berättigade förväntningar, rättssäkerhet, likabehandling, proportionalitet, öppenhet, förbud mot att försvåra förfarandet, maximalt öppnande för konkurrens på marknaden för offentlig upphandling samt principerna om att sanktionsåtgärder ska vara uttömmande fastställda och tydliga, till den del innehållet i den föreskrivna skyldigheten att förklara, enligt den nationella bestämmelsen utvidgas beträffande att lagakraftvunna fällande domar inte föreligger (vilket omfattar domar om påföljd som förhandlats med åklagare) för överträdelser som avses i den bestämmelsen, för dem som, i de företag som vill lämna in anbud, har haft en ledande ställning som de har upphört att utöva under det år som föregår publiceringen av meddelandet om upphandling och därmed anser att den omständigheten att bolaget inte kan styrka att det fullständigt och verkligen har tagit avstånd från dessa personers straffbara agerande utgör en grund för uteslutning från upphandlingsförfarandet, varvid bedömningen av avståndstagandet lämnas till den upphandlande enhetens fria skön, vilket får till följd att den upphandlande enheten i praktiken kan införa en rad skyldigheter vilkas bristande uppfyllelse medför uteslutning från upphandlingsförfarandet, närmare bestämt i) skyldigheter att lämna uppgifter och avge försäkran om brottmål som ännu inte har avgjorts genom lagakraftvunnen dom (och vars utfall följaktligen är osäkert), som inte föreskrivs i lag och inte heller för personer som innehar uppdrag, ii) skyldigheter som innebär avståndstagande på eget initiativ, eftersom dessa skyldigheter inte är närmare definierade vad gäller dels de typer av ageranden som inte är straffbara, dels den respektive tidsramen (vars uppfyllelse kan krävas även före den tidpunkt då brottmålsdomen vinner laga kraft), och dels det skede i förfarandet där de ska vara uppfyllda, iii) skyldigheter som innebär lojalt samarbete med odefinierad avgränsning, bortsett från en hänvisning till det allmänna kravet på god tro?”
7

Bilaga I till direktiv 93/16 har rubriken ”Karakteristiska egenskaper för den specialistutbildning på heltid och deltid som avses i artikel 24.1 c och 25”. Punkt 1 i bilagan, med rubriken ”Specialistutbildning på heltid”, hade följande lydelse: ”Denna utbildning skall äga rum i vissa bestämda befattningar som godkänts av den behöriga myndigheten. Utbildningen skall innebära att läkaren deltar i all medicinsk verksamhet på den avdelning där den äger rum, inklusive jourtjänstgöring, så att läkaren under specialistutbildningen ägnar all sin yrkesverksamhet åt denna praktiska och teoretiska utbildning under hela arbetsveckan och under hela året enligt de bestämmelser som fastställts av de behöriga myndigheterna. I enlighet därmed skall skälig ersättning utgå för dessa befattningar. …”
2

Begäran har framställts i ett mål mellan Avon Cosmetics Ltd (nedan kallat Avon) och Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (skatte- och tullmyndigheten i Förenade konungariket, nedan kallad skattemyndigheten), angående kostnader som burits av icke skattskyldiga återförsäljare och som inte beaktats vid fastställandet av beskattningsunderlaget för den mervärdesskatt Avon enligt beslut 89/534 är skyldigt att betala.
14

Klaganden har gjort gällande följande. Tribunalen gjorde fel då den inte beaktade klagandens begäran om justering av talan. Det är visserligen så, att denna begäran framställdes muntligen under förhandlingen, men den ska ändå anses ha framställts i skriftlig form innan den muntliga delen av förfarandet avslutades i och med att begäran nämns i förhandlingsprotokollet. Trots att klaganden inte gett in någon skriftlig separat handling i egentlig mening, borde klagandens begäran om justering av talan ha ansetts uppfylla de krav som anges i artikel 86 i tribunalens rättegångsregler. Någon egentlig skriftlig handling har inte getts in, men detta har inte inneburit att motpartens rättigheter trätts förnär, och tribunalen har inte heller hindrats i sin handläggning av målet.
20

Under punkt I, med rubriken ”Allmänna bestämmelser”, under punkt B med rubriken ”[f]örfarandet för extern transitering”, i avsnitt 3, med rubriken ”suspensiva arrangemang och tullförfaranden med ekonomisk verkan”, i kapitel 2, med rubriken ”tullförfaranden”, i avdelning IV, med rubriken ”godkänd tullbehandling”, i tullkodexen, återfinns artikel 91 vilken har följande lydelse: ”1. Förfarandet för extern transitering skall medge befordran från en plats till en annan inom gemenskapens tullområde av: a) icke-gemenskapsvaror utan att dessa varor beläggs med importtullar och andra avgifter eller blir föremål för handelspolitiska åtgärder, … 2. Befordran enligt punkt 1 ska äga rum på något av följande sätt: a) Enligt förfarandet för extern gemenskapstransitering. b) Med varorna upptagna i en TIR-carnet (TIR-konventionen) under förutsättning att befordran 1) påbörjas eller skall avslutas utanför gemenskapen, eller …”
9

I artikel 4.1 i decreto-lei no 291/2007, que aprova o regime do sistema do seguro obrigatório de responsabilidade civil automóvel e transpõe parcialmente para a ordem jurídica interna a Directiva no 2005/14/CE, do Parlamento Europeu e do Conselho, de 11 de Maio, que altera as Directivas nos 72/166/CEE, 84/5/CEE, 88/357/CEE e 90/232/CEE, do Conselho, e a Directiva no 2000/26/CE, relativas ao seguro de responsabilidade civil resultante da circulação de veículos automóveis (lagdekret nr 291/2007 om godkännande av systemet med obligatorisk ansvarsförsäkring för motorfordon och delvist införlivande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/14/EG av den 11 maj 2005, om ändring av rådets direktiv 72/166/EEG, 84/5/EEG, 88/357/EEG och 90/232/EEG samt Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/26/EG om ansvarsförsäkring för motorfordon), av den 21 augusti 2007 (Diáro da República, serie 1, nr 160, av den 21 augusti 2007) föreskrivs följande: ”Varje person som kan bli skyldig att utge ersättning för personskador och sakskador som tredje man har orsakats av ett motordrivet markfordon som det krävs ett särskilt tillstånd för att föra eller av dess släpfordon, som normalt är hemmahörande i Portugal, ska i enlighet med detta lagdekret omfattas av en försäkring som omfattar detta ansvar för att fordonet ska få brukas.”
21

I punkt 49 i Hotărârea Guvernului nr. 44/2004 pentru aprobarea Normelor metodologice de aplicare a Codului fiscal (regeringens beslut nr 44/2004 om godkännande av metodologiska normer för tillämpningen av skattelagen) föreskrivs följande: ”… 3) Den beskattningsbara personen … är en beskattningsbar person som … inte är registrerad och inte är skyldig att vara registrerad till mervärdesskatt i Rumänien …, inte är etablerad och inte har något stadigvarande säte i Rumänien från vilket den bedriver ekonomisk verksamhet och som, under denna period, inte har levererat några varor eller tillhandahållit några tjänster i Rumänien … 4) Återbetalning av skatten … beviljas den beskattningsbara person som avses i punkt 3 i den utsträckning de till Rumänien importerade varor och tjänster … för vilka skatten har betalats, används av den beskattningsbara personen för: a) transaktioner avseende dess ekonomiska verksamhet beträffande vilka den beskattningsbara personen skulle ha haft rätt att göra avdrag för skatten om transaktionerna hade utförts i Rumänien …; … 5) För att uppfylla villkoren för återbetalning måste en sådan beskattningsbar person som avses i punkt 3 fullgöra följande skyldigheter: … c) skriftligen intyga att han under den period som avses i återbetalningsansökan inte har tillhandahållit några varor eller tjänster som har tillhandahållits, eller anses ha tillhandahållits, i Rumänien; … 6) Behöriga skattemyndigheter kan inte ålägga den beskattningsbara person som ansöker om återbetalning … andra skyldigheter än de som anges i punkt 5. I undantagsfall kan skattemyndigheterna anmoda den beskattningsbara personen att lämna de uppgifter som är nödvändiga för att det ska kunna bestämmas huruvida ansökan om återbetalning är berättigad. …”
9

Artikel 31 i direktivet, med rubriken ”Prövningsförfarande”, inleder kapitel III som har rubriken ”Förfaranden i första instans”. I artikel 31 föreskrivs följande: ”1. Medlemsstaterna ska handlägga ansökningar om internationellt skydd genom ett prövningsförfarande i enlighet med de grundläggande principerna och garantierna i kapitel II. 2. Medlemsstaterna ska se till att ett prövningsförfarande avslutas så snart som möjligt utan att åsidosätta en lämplig och fullständig prövning. 3. Medlemsstaterna ska säkerställa att prövningsförfarandet avslutas inom sex månader från det att ansökan lämnats in. … 8. Medlemsstaterna får även föreskriva att ett prövningsförfarande i enlighet med de grundläggande principerna och garantierna i kapitel II ska påskyndas och/eller genomföras vid gränsen eller i transitzoner i enlighet med artikel 43 om a) sökanden vid inlämnandet av sin ansökan och framläggandet av de faktiska omständigheterna endast tagit med uppgifter som saknar betydelse för prövningen av hans eller hennes rätt att betraktas som en person som beviljats internationellt skydd enligt [direktiv 2011/95], eller b) sökanden kommer från ett säkert ursprungsland enligt detta direktiv, eller c) sökanden har vilselett myndigheterna genom att lämna oriktiga uppgifter eller falska handlingar eller genom att undanhålla relevanta uppgifter eller handlingar som rör hans eller hennes identitet och/eller medborgarskap och som kunde ha påverkat beslutet i negativ riktning, eller d) det är troligt att sökanden i ond tro har förstört eller gjort sig av med en identitets- eller resehandling som skulle ha bidragit till att fastställa hans eller hennes identitet eller medborgarskap, eller e) sökanden har lämnat uppenbart inkonsekventa och motsägelsefulla, klart falska eller uppenbart osannolika uppgifter som motsäger tillräckligt kontrollerad information om ursprungslandet på ett sätt som gör att hans eller hennes påstående om rätt att betraktas som en person som beviljats internationellt skydd enligt [direktiv 2011/95] uppenbart är föga övertygande, eller f) sökanden har lämnat in en efterföljande ansökan om internationellt skydd som inte kan nekas prövning i enlighet med artikel 40.5, eller g) sökanden lämnar in en ansökan enbart för att försena eller hindra verkställigheten av ett redan fattat eller förestående beslut som skulle leda till att sökanden avlägsnats, eller h) sökanden olagligen anlände tillmedlemsstatens territorium eller olagligen förlängde sin vistelse och, utan goda skäl, varken har anmält sig till myndigheterna eller lämnat in en ansökan om internationellt skydd så snart som möjligt med tanke på omständigheterna kring inresan, eller i) sökanden vägrar att fullgöra sin skyldighet att lämna fingeravtryck … eller j) sökanden på allvarliga grunder kan betraktas som en fara för den inre säkerheten och den allmänna ordningen i den aktuella medlemsstaten eller har med tvång utvisats som ett allvarligt hot mot allmän ordning och säkerhet enligt nationell rätt. …”
6

Artikel 2 i direktivet innehåller följande definitioner: ”I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges: 1. miljöskada a) skador på skyddade arter och skyddade naturliga livsmiljöer, dvs. alla skador som har betydande negativa effekter när det gäller att uppnå eller bibehålla en gynnsam bevarandestatus för sådana livsmiljöer eller arter; betydelsen av dessa effekter skall bedömas i förhållande till det ursprungliga tillståndet, med beaktande av kriterierna i bilaga I; … b) skador på vatten, dvs. skador som har betydande negativa effekter på det berörda vattnets ekologiska, kemiska och/eller kvantitativa status och/eller ekologiska potential, enligt definitionen i direktiv 2000/60/EG, med undantag för sådana negativa effekter som omfattas av artikel 4.7 i det direktivet, c) markskador, dvs. varje markförorening som utgör en betydande risk för att människors hälsa skall påverkas negativt som följd av direkt eller indirekt införande, i, på eller under mark, av ämnen, beredningar, organismer eller mikroorganismer. … 6. verksamhetsutövare: varje fysisk eller juridisk person, privat eller offentlig, som driver eller kontrollerar en yrkesverksamhet eller, om detta följer av nationell lagstiftning, den person till vilken avgörande ekonomiska befogenheter när det gäller en sådan verksamhets tekniska funktion har delegerats, inbegripet den person som innehar tillstånd eller godkännande för denna verksamhet och/eller den person som registrerar eller anmäler en sådan verksamhet. 7. yrkesverksamhet: all verksamhet som bedrivs i samband med en ekonomisk verksamhet, en affär eller ett företag, oavsett om den är privat eller offentlig eller om den drivs i vinstgivande eller icke vinstdrivande syfte. … 10. förebyggande åtgärder: åtgärder som vidtas med anledning av en händelse, handling eller försummelse som har framkallat ett överhängande hot om miljöskada, i syfte att förebygga eller minimera denna skada. 11. hjälpåtgärder: varje åtgärd eller kombination av åtgärder, bland annat begränsnings- eller interimsåtgärder som vidtas för att återställa, sanera eller ersätta skadade naturresurser och/eller försämrade funktioner eller för att tillhandahålla en motsvarighet till dessa naturresurser eller funktioner i enlighet med bilaga II. …”
Artikel 47.1 a och 47.4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster ska tolkas så, att en upphandlande myndighet får utesluta en anbudsgivare från ett anbudsförfarande med motiveringen att anbudsgivaren inte uppfyller kriteriet om ekonomisk och finansiell ställning som anges i meddelandet om upphandling, varvid det uppställs krav på att tillhandahålla en försäkran från en bank som intygar bankens åtagande att bevilja kredit motsvarande det belopp som anges i upphandlingsmeddelandet och att garantera anbudsgivaren tillgång till det beloppet under hela kontraktsperioden.

I detta hänseende måste det noteras att ett krav på att erhålla ett lån som är knutet till kontraktets fullgörande är objektivt sett ägnat att upplysa om anbudsgivarens ekonomiska förmåga att fullgöra kontraktet. Såsom Europeiska kommissionen har påpekat är en allokering av lånet till visst ändamål ägnat att visa att anbudsgivaren verkligen har tillgång till resurser som denne inte själv äger och som är nödvändiga för att kunna fullgöra kontraktet (se, för ett liknande resonemang, dom av den 2 december 1999, Holst Italia, C‑176/98, EU:C:1999:593, punkt 29). Det åligger emellertid återigen den hänskjutande domstolen att kontrollera att det belopp som krävs i meddelandet om upphandling står i proportion till kontraktets föremål. När det gäller kravet som också anges i meddelandet om upphandling angående beviljandet av en kredit på minst 3000000 euro ”för kontraktets löptid (48 månader)”, fastän det i artikel 47 i direktiv 2004/18 visserligen inte uttryckligen föreskrivs att den upphandlande myndigheten får kräva att en anbudsgivare ska ha tillgång till de resurser som är nödvändiga för att genomföra kontraktet under hela kontraktets löptid, finner domstolen, liksom generaladvokaten i punkt 46 i sitt förslag till avgörande, att den upphandlande myndighetens kontroll av att de ekonomiska och finansiella kriterierna är uppfyllda inom ramen för förfarandet vid tilldelning av kontraktet kräver att den upphandlande myndigheten kan försäkra sig om att anbudsgivaren faktiskt kan använda de olika resurser som den åberopar under hela kontraktets löptid (se, för ett liknande resonemang, dom av den 14 januari 2016, Ostas celtnieks, C‑234/14, EU:C:2016:6, punkt 26 och där angiven rättspraxis). Vidare är den fortsatta tillgången till det belopp som krävs under kontraktets fullgörande ett användbart verktyg för att på ett konkret sätt bedöma den ekonomiska och finansiella ställningen hos anbudsgivaren i förhållande till sina åtaganden. Det korrekta genomförandet av kontraktet är i själva verket i sig kopplat till huruvida anbudsgivaren har de ekonomiska resurser som krävs för att fullgöra kontraktet.

(se punkterna 36–38 och 41 samt punkt 1 i domslutet)
Artikel 14.1 c i rådets direktiv 2003/96/EG av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet ska tolkas så, att den däri föreskrivna skattebefrielsen är tillämplig på motorbränsle som använts för att framföra ett fartyg, utan last, från en hamn i en medlemsstat, i förevarande fall den i vilken fartyget byggdes, till en hamn i en annan medlemsstat i syfte att där ta ombord last som därefter skulle transporteras till en hamn i en tredje medlemsstat.

(se punkt 40 samt punkt 1 i domslutet)