33

Punkterna 38–46 i den första domen som är föremål för omprövning har följande lydelse: ”38 För det första ska det erinras om att det följer av domstolens fasta praxis att en grund avseende att fastställandet av vilka som ska ingå i den dömande sammansättningen inte skett på rätt sätt utgör en grund avseende tvingande rätt som ska prövas ex officio av överklagandeinstansen, även om nämnda brist inte åberopats i första instans (se, för ett liknande resonemang, dom av den 1 juli 2008, Chronopost och La Poste/UFEX m.fl., C‑341/06 P och C‑342/06 P, EU:C:2008:375, punkterna 44–50 och där angiven rättspraxis). 39 För det andra ska det påpekas att det även följer av domstolens fasta praxis att unionsdomstolen i princip inte får låta sitt avgörande vila på en rättslig grund som prövats ex officio, inte ens om det rör sig om tvingande rätt, utan att dessförinnan ha berett parterna tillfälle att yttra sig över grunden (se dom av den 17 december 2009, omprövning M/EMEA, C‑197/09 RX–II, EU:C:2009:804, punkt 57 och där angiven rättspraxis). 40 För det tredje ska det påpekas att tribunalen i dom av den 23 januari 2018, FV/rådet (T‑639/16 P, EU:T:2018:22) slog fast följande i samband med att den prövade den av sökanden åberopade grunden avseende att den dömande sammansättningen var rättsstridig på grund av att förfarandet för att utnämna en av de domare som ingick i denna sammansättning inte hade skett på rätt sätt. 41 Tribunalen konstaterade för det första att personaldomstolen (andra avdelningen) var sammansatt av domarna Kieran Bradley, João Sant’Anna och Alexander Kornezov när den meddelade domen av den 28 juni 2016, FV/rådet (F-40/15, EU:F:2016:137). Tribunalen konstaterade även att det framgick av artikeldelen och skäl 5 i [beslut 2016/454] att rådet hade utnämnt Sean Van Raepenbusch, João Sant’Anna och Alexander Kornezov till domare vid personaldomstolen. Tribunalen påpekade att Kieran Bradley inte hade utnämnts till domare vid personaldomstolen genom beslut 2016/454 och således inte kunde vara den domare som avsågs med den grund som anges i punkt 40 ovan, men att João Sant’Anna och Alexander Kornezov däremot hade utnämnts till domare vid personaldomstolen genom det beslutet. 42 För det andra prövade tribunalen grunden avseende att utnämningsförfarandet inte hade skett på rätt sätt, eftersom rådet hade utnämnt en domare till den [tredje domartjänsten] från den förteckning över kandidater som upprättats efter meddelandet om utlysning av domartjänster [av den 3 december 2013] för att tillsätta de lediga domartjänster vid personaldomstolen som innehades av Sean Van Raepenbusch och Horstpeter Kreppel, trots att denna förteckning inte hade upprättats för att utnämna en domare till [den tredje domartjänsten]. I punkt 51 i domen av den 23 januari 2018, FV/rådet (T‑639/16 P, EU:T:2018:22), slog tribunalen i det avseendet fast att rådet hade åsidosatt det regelverk som fastställts i meddelandet om utlysning av domartjänster av den 3 december 2013, genom att använda den förteckning som upprättats efter meddelandet om utlysning av domartjänster av den 3 december 2013 för att tillsätta den tredje domartjänsten. Tribunalen erinrade om att det framgick av artikeldelen och skäl 5 i [beslut 2016/454] att rådet hade utnämnt Sean Van Raepenbusch, João Sant’Anna och Alexander Kornezov till domare vid personaldomstolen och fann därefter att rådet hade rätt att använda sig av nämnda förteckning med avseende på de två första utnämningarna, men inte med avseende på den tredje. 43 För det tredje slog tribunalen fast, i punkt 78 i dom av den 23 januari 2018, FV/rådet (T‑639/16 P, EU:T:2018:22), att med beaktande av hur viktigt det är för enskildas och allmänhetens förtroende för domstolarnas oavhängighet och opartiskhet att de bestämmelser som reglerar utnämningen av en domare följs, kan den aktuella domaren inte anses uppfylla de krav som följer av principen om laga domare i den mening som avses i artikel 47 andra stycket första meningen i [stadgan] och upphävde följaktligen domen av den 28 juni 2016, FV/rådet (F-40/15, EU:F:2016:137), i dess helhet. 44 Vad beträffar det nu aktuella fallet räcker det att konstatera att beslutet [av den 24 juni 2016, Simpson/rådet (F-142/11 RENV, EU:F:2016:136)] meddelades av personaldomstolen (andra avdelningen), sammansatt av domarna Kieran Bradley, João Sant’Anna och Alexander Kornezov, det vill säga av samma dömande sammansättning som den som meddelade domen av den 28 juni 2016, FV/rådet (F-40/15, EU:F:2016:137), och vars sammansättning ansågs vara rättsstridig i domen av den 23 januari 2018, FV/rådet (T‑639/16 P, EU:T:2018:22). 45 Tribunalen ska därför ex officio pröva grunden avseende att fastställandet av vilka som skulle ingå i den dömande sammansättningen inte skett på rätt sätt. En sådan grund utgör nämligen enligt domstolens fasta praxis, som det erinrats om i punkt 38 ovan, en grund avseende tvingande rätt som ska prövas ex officio av överklagandeinstansen, även om nämnda brist inte åberopats i första instans (se, för ett liknande resonemang, dom av den 1 juli 2008, Chronopost och La Poste/UFEX m.fl., C‑341/06 P och C‑342/06 P, EU:C:2008:375, punkterna 44–50 och där angiven rättspraxis). Vidare ska – efter att parterna hörts – de principer som tribunalen erinrade om i dom av den 23 januari 2018, FV/rådet (T‑639/16 P, EU:T:2018:22) tillämpas på det nu aktuella fallet. 46 Mot bakgrund av det nyss anförda ska det överklagade beslutet upphävas i sin helhet på grund av att det strider mot principen om laga domare, vilken kommer till uttryck i artikel 47 andra stycket första meningen i [stadgan], utan att det är nödvändigt att pröva de grunder som sökanden åberopat.”