Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

1. Konkurrens – Dominerande ställning – Missbruk – Marginalpress – Begrepp

(Artikel 102 FEUF)

2. Konkurrens – Dominerande ställning – Missbruk – Marginalpress – Begrepp – Bedömningskriterier

(Artikel 102 FEUF)

3. Konkurrens – Dominerande ställning – Missbruk – Fråga huruvida en prissättning utgör missbruk

(Artikel 102 FEUF)

4. Konkurrens – Dominerande ställning – Missbruk – Begrepp – Beteenden som har konkurrensbegränsande verkan

(Artikel 102 FEUF)

5. Konkurrens – Dominerande ställning – Missbruk – Marginalpress – Tjänster för tillträde till det fasta telenätet genom ADSL-anslutning – Beteenden som har konkurrensbegränsande verkan

(Artikel 102 FEUF)

6. Konkurrens – Dominerande ställning – Missbruk – Marginalpress – Prissättning som är ekonomiskt motiverad – Villkor

(Artikel 102 FEUF)

7. Konkurrens – Dominerande ställning – Missbruk – Marginalpress – Grad av dominans på den relevanta marknaden – Saknar betydelse

(Artikel 102 FEUF)

8. Konkurrens – Dominerande ställning – Beteende på en marknad som gränsar till den marknad där företaget är i dominerande ställning

(Artikel 102 FEUF)

9. Konkurrens – Dominerande ställning – Missbruk – Marginalpress – Bedömning i förhållande till befintliga och potentiella kunder

(Artikel 102 FEUF)

10. Konkurrens – Dominerande ställning – Missbruk – Prissättning som är lägre än en viss kostnadsnivå

(Artikel 102 FEUF)

11. Konkurrens – Dominerande ställning – Missbruk – Marginalpress – Kraftigt växande marknader som genomgår ett teknikskifte, vilket kräver stora investeringar

(Artikel 102 FEUF)

Sammanfattning

1. Det förhållandet att ett vertikalt integrerat företag, som har en dominerande ställning på grossistmarknaden för återförsäljarprodukter för ADSL, tillämpar en prissättning som innebär att skillnaden mellan de priser som tas ut på denna marknad och de priser som tas ut på detaljistmarknaden för tillhandahållande av bredbandsanslutningar till slutkunder inte räcker för att täcka de specifika kostnader som företaget har för att få tillträde till detaljistmarknaden kan utgöra missbruk i den mening som avses i artikel 102 FEUF, såvida det inte föreligger en objektiv motivering. Vid bedömningen av huruvida en sådan prissättning ska anses utgöra missbruk, ska samtliga omständigheter i det enskilda fallet beaktas.

(se punkterna 112 och 113 samt domslutet)

2. Ett företag missbrukar sin dominerande ställning när det tillämpar en prispolitik som syftar till att tränga ut sådana konkurrenter från marknaden som kanske är lika effektiva som det dominerande företaget, men som inte kan möta den konkurrens de utsätts för på grund av att deras finansiella kapacitet är lägre. För att bedöma huruvida det är tillåtet för ett dominerande företag att tillämpa en viss prispolitik, ska i princip priskriterier som grundar sig på de kostnader som det dominerande företaget själv har haft användas samt företagets strategi tas i beaktande.

Vid bedömningen av huruvida en prissättning som medför marginalpress innebär missbruk ska i princip och i första hand det berörda företagets priser och kostnader på detaljistmarknaden beaktas.

Användningen av sådana bedömningskriterier gör det möjligt att kontrollera huruvida det dominerande företaget skulle ha varit tillräckligt effektivt för att kunna erbjuda sina slutkundstjänster utan att göra förlust, om det hade varit tvunget att betala sina egna grossistpriser för grossisttjänsterna. Om det dominerande företaget inte hade kunnat erbjuda sina slutkundstjänster utan att göra förlust, betyder detta att de konkurrenter som riskerar att utestängas genom tillämpningen av den aktuella prissättningen inte kan betraktas som mindre effektiva än det dominerande företaget, och risken för att de ska utestängas beror därför på en snedvriden konkurrens. En sådan konkurrens grundar sig nämligen inte enbart på de berörda företagens respektive priser och prestationer. Detta synsätt är desto mer befogat, eftersom det även överensstämmer med den allmänna rättssäkerhetsprincipen. Den omständigheten att det dominerande företagets kostnader och priser beaktas gör det nämligen möjligt för detta företag att, med beaktande av det särskilda ansvar som åligger det enligt artikel 102 FEUF, bedöma huruvida dess eget beteende är lagenligt. Ett dominerande företag har nämligen kännedom om sina egna, men i princip inte om sina konkurrenters kostnader och priser.

När det på grund av omständigheterna saknas möjlighet att referera till nämnda priser och kostnader är det inte uteslutet att konkurrenternas priser och kostnader på samma marknad kan vara relevanta vid bedömningen av det dominerande företagets prissättning.

Så kan exempelvis vara fallet när det dominerande företagets kostnadsstruktur av objektiva skäl inte kan fastställas med exakthet, när den tjänst som tillhandahålls konkurrenterna helt enkelt består i utnyttjandet av en infrastruktur vars produktionskostnad redan har amorterats, vilket innebär att tillträdet till en sådan infrastruktur inte längre innebär en kostnad för det dominerande företaget som är ekonomiskt jämförbar med de kostnader som konkurrenterna måste bära för att få tillträde till nämnda infrastruktur, eller när de särskilda konkurrensvillkor som gäller på marknaden kräver det – till exempel på grund av att det dominerande företagets kostnadsnivå just beror på den fördelaktiga konkurrenssituation som företaget befinner sig i till följd av sin dominerande ställning.

(se punkterna 40–46 samt domslutet)

3. Artikel 102 FEUF avser enbart sådant konkurrensbegränsande beteende som företagen på eget initiativ har medverkat till. Om företagen i nationell lagstiftning åläggs ett konkurrensbegränsande beteende eller om denna lagstiftning ger upphov till ett rättsligt ramverk som omöjliggör ett konkurrensmässigt beteende från företagens sida, är artikel 102 FEUF inte tillämplig. Som framgår av dessa bestämmelser orsakas inte konkurrensbegränsningen i en sådan situation av företagens oberoende beteende. Däremot kan artikel 102 FEUF tillämpas om det visar sig att den nationella lagstiftningen ger utrymme för en konkurrens som kan hindras, begränsas eller snedvridas genom företagens oberoende beteende.

När det gäller ett vertikalt integrerat företag, som har en dominerande ställning på grossistmarknaden för återförsäljarprodukter för ADSL, påverkar den omständigheten att det inte finns någon regulatorisk skyldighet att leverera återförsäljarprodukter för ADSL på grossistmarknaden inte bedömningen av huruvida en prissättning som medför marginalpress gentemot konkurrenter som åtminstone är lika effektiva som det dominerande företaget utgör missbruk.

Om ett dominerande och vertikalt integrerat företag har ett handlingsutrymme för att ändra sina priser, även om det enbart är fråga om detaljistpriserna, kan marginalpressen redan på grund av detta tillskrivas företaget. Artikel 102 FEUF är, av desto större anledning, tillämplig på ett företag som med fullständigt oberoende kan välja marknadsbeteende. Det särskilda ansvar som ett dominerande företag har för att inte genom sitt beteende skada en effektiv och icke snedvriden konkurrens inom den inre marknaden avser just de beteenden, aktiva eller passiva, som företaget på eget initiativ beslutar att genomföra.

(se punkterna 49–53 och 59 samt domslutet)

4. Ett dominerande företags prissättning utgör missbruk när den medför att konkurrenter som är åtminstone lika effektiva som det dominerande företaget utestängs på grund av att deras marginaler pressas och den kan försvåra eller rentav omöjliggöra konkurrenternas inträde på den relevanta marknaden. För att fastställa att en sådan prissättning utgör missbruk krävs det således att den har en konkurrensbegränsande effekt på marknaden, som dock inte nödvändigtvis måste vara konkret, utan det räcker att visa att det föreligger en potentiell konkurrensbegränsande effekt, vilken kan medföra att konkurrenter som är minst lika effektiva som det dominerande företaget utestängs.

När ett dominerande företag konkret tillämpar en prissättning som leder till marginalpress för konkurrenter som är åtminstone lika effektiva, i syfte att utestänga dessa från den relevanta marknaden, kan den omständigheten att det förväntade resultatet – att konkurrenterna utestängs – inte slutgiltigt uppnåtts, inte innebära att prissättningen inte kan anses utgöra missbruk i den mening som avses i artikel 102 FEUF. Om konkurrenternas konkurrenssituation inte påverkas på något sätt kan sådana priser som de som är i fråga emellertid inte anses syfta till utestängning, såvida konkurrenternas inträde på den relevanta marknaden inte försvårats på grund av prissättningen.

(se punkterna 63–66)

5. Vid bedömningen av huruvida ett dominerande företags prissättning som medför marginalpress gentemot konkurrenter, som är åtminstone lika effektiva som det dominerande företaget, kan hindra konkurrenterna att bedriva verksamhet på detaljistmarknaden för tillhandahållande av bredbandsanslutningar till slutkunder ska samtliga omständigheter i målet beaktas.

I synnerhet ska för det första det funktionella sambandet mellan grossistprodukterna och detaljistprodukterna analyseras. Det är således i samband med prövningen av marginalpressens effekter som grossistproduktens eventuella oumbärlighet kan bli relevant. När tillgången till leveranser i grossistledet är oumbärlig för att kunna sälja produkten i slutkundsledet, utsätts nämligen konkurrenter som är åtminstone lika effektiva som det företag som är dominerande på grossistmarknaden och som inte kan verka på detaljistmarknaden annat än med förlust eller, i vart fall, med minskad lönsamhet, för en konkurrensnackdel som kan hindra eller begränsa deras inträde på den marknaden eller deras möjligheter att utveckla sin verksamhet på den. I ett sådant fall är det sannolikt att det föreligger en, i vart fall potentiell, konkurrensbegränsande verkan. Med hänsyn till att det berörda företaget har en dominerande ställning på grossistmarknaden kan det inte uteslutas att en prissättning som leder till marginalpress inte har någon potentiell konkurrensbegränsande effekt enbart på den grunden att grossistprodukten inte är oumbärlig för att kunna leverera detaljistprodukten. Det måste således utredas huruvida prissättningen, även om grossistprodukten inte är oumbärlig, kan ha en konkurrensbegränsande effekt på de relevanta marknaderna.

För det andra ska nivån på marginalpressen för konkurrenter som är minst lika effektiva som det dominerande företaget kontrolleras. Om marginalen är negativ, det vill säga om grossistpriset på återförsäljarprodukter för ADSL är högre än detaljistpriset på de tjänster som tillhandahålls slutkunder, är det sannolikt att det åtminstone föreligger en potentiell utestängningseffekt med hänsyn till att det dominerande företagets konkurrenter i så fall, även om de är lika effektiva, eller till och med effektivare än det dominerande företaget, tvingas att sälja med förlust. Om marginalen däremot är positiv måste det bevisas att prissättningen, till exempel på grund av minskad lönsamhet, åtminstone kan försvåra för de berörda operatörerna att utöva sin verksamhet på den relevanta marknaden.

(se punkterna 67–74 samt domslutet)

6. För att en prissättning som leder till marginalpress ska utgöra missbruk måste det bevisas att prissättningen, särskilt med hänsyn till att grossistprodukten är oumbärlig, får en i vart fall potentiell konkurrensbegränsande effekt på detaljistmarknaden, utan att denna effekt kan motiveras ekonomiskt.

Det är dock tillåtet för ett företag att visa att dess prissättning, även om den har en utestängningseffekt, är ekonomiskt motiverad. Bedömningen av huruvida en prissättning som, om den tillämpas av ett dominerande företag, kan få utestängningseffekter är ekonomiskt motiverad ska ske på grundval av samtliga omständigheter i det enskilda fallet. Det ska i det avseendet fastställas huruvida den utestängningseffekt som en sådan prissättning ger upphov till, vilken är ofördelaktig för konkurrensen, kan motvägas eller rentav uppvägas av de fördelar i effektivitetshänseende som även gynnar konsumenten. Om prissättningens utestängningseffekt saknar samband med fördelarna för marknaden och konsumenterna eller om den går utöver vad som krävs för att uppnå dessa fördelar, ska den anses utgöra missbruk.

(se punkterna 75–77 samt domslutet)

7. En prissättning som leder till marginalpress kan utgöra missbruk om den tillämpas av ett företag i dominerande ställning, i princip oberoende av graden av företagets dominans på den relevanta marknaden. I artikel 102 FEUF har det inte införts någon distinktion eller gradering av begreppet dominerande ställning. Så snart ett företag har den ekonomiska styrka som krävs enligt artikel 102 FEUF för att det ska anses ha en dominerande ställning på marknaden, ska dess beteende bedömas utifrån denna bestämmelse. I princip påverkar graden av marknadsstyrka effekterna av det aktuella företagets beteende snarare än förekomsten av missbruket som sådant.

(se punkterna 80–82 samt domslutet)

8. Frågan huruvida den prissättning som ett vertikalt integrerat företag i dominerande ställning på grossistmarknaden för återförsäljarprodukter för ADSL tillämpar, och som leder till att nämnda företags konkurrenter på detaljistmarknaden för tillhandahållande av bredbandsanslutningar till slutkunder utsätts för marginalpress, ska anses utgöra missbruk är inte avhängig av att nämnda företag innehar en dominerande ställning på sistnämnda marknad.

Artikel 102 FEUF innehåller inte något uttryckligt krav på att missbruket ska ske på produktmarknaderna. Det materiella tillämpningsområdet för det särskilda ansvar som åvilar ett företag som har en dominerande ställning på marknaden ska sålunda bedömas mot bakgrund av de särskilda förhållanden i varje enskilt fall som visar på att konkurrensen försvagas.

Härav följer att beteenden på andra marknader än dem på vilka företaget har en dominerande ställning och som har effekter antingen på dessa marknader eller på de marknader på vilka företaget inte har en dominerande ställning kan anses utgöra missbruk. Det är riktigt att tillämpningen av artikel 102 FEUF förutsätter att det finns ett samband mellan den dominerande ställningen och det beteende som påstås utgöra missbruk, vilket normalt inte föreligger när ett beteende på en annan marknad än den dominerade marknaden har effekter på förstnämnda marknad. Vad beträffar skilda, men konnexa, marknader, kan dock särskilda omständigheter motivera att artikel 102 FEUF tillämpas på ett beteende på den konnexa, icke dominerade, marknaden vilket har effekter på samma marknad.

Sådana omständigheter kan anses föreligga när ett vertikalt integrerat företag, som har en dominerande ställning på en marknad i föregående led, har ett beteende som innebär ett försök att på marknaden i efterföljande led stänga ute konkurrenter som är åtminstone lika effektiva, särskilt genom att utöva marginalpress mot dem. Effekten av ett sådant beteende kan nämligen, på grund av det nära sambandet mellan marknaderna, vara den att konkurrensen försvagas på marknaden i efterföljande led. I en sådan situation och i avsaknad av en objektiv ekonomisk motivering kan sådana beteenden endast förklaras med det dominerande företagets avsikt att förhindra en utveckling av konkurrensen på marknaden i efterföljande led eller att stärka, eller till och med skapa en dominerande ställning på denna marknad med andra medel än sina egna priser och prestationer.

(se punkterna 84–89 samt domslutet)

9. En prissättning som leder till att konkurrenter som är åtminstone lika effektiva som det dominerande företaget utsätts för marginalpress ska betraktas som missbruk om prissättningen kan innebära att den normala konkurrensen hindras på en marknad som är närliggande den dominerade marknaden, genom att den kan utestänga det dominerande företagets konkurrenter från denna marknad.

I det avseendet saknar det betydelse huruvida de berörda operatörerna är befintliga eller nya kunder till det dominerande företaget. Den omständigheten att det rör sig om nya kunder som ännu inte är verksamma på den relevanta marknaden har inte heller någon betydelse. Vid bedömningen av huruvida en sådan prissättning som den som avses i det nationella målet ska betraktas som missbruk ska inte endast den möjligheten beaktas att den leder till att lika effektiva operatörer som de som redan är verksamma på den relevanta marknaden utestängs från denn a marknad, utan även eventuella hinder som prissättningen kan skapa för potentiella, lika effektiva operatörer som ännu inte har inträtt på marknaden.

(se punkterna 91–94 samt domslutet)

10. Frågan huruvida det dominerande företaget har en möjlighet att vinna tillbaka eventuella förluster till följd av sin prissättning är inte relevant för bedömningen av huruvida ett dominerande företags prissättning, som innebär marginalpress gentemot konkurrenter som är åtminstone lika effektiva som det dominerande företaget, ska anses utgöra missbruk.

Det är marginalpressen i sig som, i avsaknad av objektiv motivering, kan utgöra missbruk i den mening som avses i artikel 102 FEUF. Marginalpressen följer av skillnaden mellan de priser som tas ut på leveranser i grossistledet och de priser som tas ut i slutkundsledet och inte av nivån på dessa priser som sådana. Marginalpress kan vara resultatet inte endast av ett onormalt lågt pris på detaljistmarknaden, utan även av ett onormalt högt pris på grossistmarknaden. Ett företag som tillämpar en prissättning som leder till att konkurrenterna utsätts för marginalpress gör därför inte nödvändigtvis förlust.

Även om det dominerande företaget gör förluster till följd av att det utsätter sina konkurrenter för marginalpress, kan det inte krävas att det, för att kunna fastställa att det rör sig om missbruk, ska bevisas att det finns en möjlighet att vinna tillbaka förlusterna. Möjligheten att konkurrenterna utestängs från marknaden beror nämligen varken på huruvida det dominerande företaget gör förluster eller på den omständigheten att det kan vinna tillbaka gjorda förluster, utan enbart på skillnaden mellan de priser som det dominerande företaget tillämpar på de relevanta marknaderna, vilka kan innebära att konkurrenterna, och inte det dominerande företaget, gör förluster.

Om det dominerande företaget skulle tillämpa ett pris på detaljistmarknaden som är så lågt att försäljningen innebär förluster – vilket för övrigt kan utgöra en självständig form av missbruk bestående i underprissättning i konkurrensbegränsande syfte –, har domstolen i vart fall redan slagit fast att det inte ens i ett sådant fall är nödvändigt att kunna bevisa att det är möjligt att vinna tillbaka de förluster som ett dominerande företag har gjort till följd av tillämpningen av priser som är lägre än en viss kostnadsnivå, för att kunna slå fast att en sådan prispolitik utgör missbruk.

(se punkterna 97–103 samt domslutet)

11. Den omständigheten att de relevanta marknaderna är kraftigt växande och föremål för ett teknikskifte, vilket kräver stora investeringar, är i princip inte relevant för bedömningen av huruvida ett dominerande företags prissättning, som innebär marginalpress gentemot konkurrenter som är åtminstone lika effektiva som det dominerande företaget, ska anses utgöra missbruk, i den mening som avses i artikel 102 FEUF.

I artikel 102 FEUF görs det inte någon åtskillnad när det gäller utvecklingsgraden av de marknader där ett företag utnyttjar sin dominerande ställning.

På en kraftigt växande marknad kan de konkurrensfördelar som följer av en dominerande ställning på en annan närliggande marknad snedvrida konkurrensen på den förstnämnda marknaden, eftersom operatörer på den förstnämnda marknaden under en viss tidsperiod kan behöva bedriva sin verksamhet med förlust eller räkna med minskad lönsamhet. Det är emellertid just under sådana omständigheter som den framtida lönsamhetssänkningen i en operatörs verksamhet – till följd av den marginalpress som den aktuella prissättningen utsätter denne för – kan utgöra hinder för att normala konkurrensvillkor upprättas eller utvecklas på den relevanta marknaden.

Med hänsyn till målet med konkurrensreglerna kan tillämpningen av desamma inte vara avhängig av huruvida marknaden i fråga redan har uppnått en viss mognadsgrad. Enligt artikel 102 FEUF krävs det nämligen att ingrepp sker på ett så tidigt stadium som möjligt, i synnerhet i fråga om en kraftigt växande marknad, i syfte att förhindra att ett företag, som har en dominerande ställning på den marknaden eller på en närliggande marknad som har ett nära samband med den förstnämnda marknaden, genom en otillåten strategi skapar eller befäster en snedvriden konkurrensstruktur – det vill säga ingreppet ska äga rum innan de konkurrensbegränsande effekterna av nämnda strategi uppstår.

Detta gäller i än högre grad på en marknad, såsom marknaden för tillhandahållande av bredbandsanslutningar, som på teleområdet har ett nära samband med en annan marknad, såsom marknaden för tillträde till accessnätet. Sistnämnda marknad är nämligen inte någon ny och framväxande marknad och dess konkurrensstruktur är i mycket stor utsträckning kopplad till den gamla monopolstrukturen. Möjligheten för företag att utnyttja sin dominerande ställning på marknaden för tillträde till accessnätet på ett sätt som skadar utvecklingen av konkurrensen på en närliggande, kraftigt växande marknad innebär att det inte kan medges några undantag från artikel 102 FEUF.

Även om ett företag som har en dominerande ställning på en marknad inte kan hänvisa till de investeringar det har gjort i syfte att slå sig in på en närliggande marknad, genom att utestänga lika effektiva befintliga eller potentiella konkurrenter från den marknaden, ska emellertid konkurrensvillkoren på den dominerade marknaden, och i synnerhet det dominerande företagets etablerings- och investeringskostnader på nämnda marknad, beaktas vid den bedömning av det dominerande företagets kostnader som måste göras i syfte att fastställa förekomsten av en eventuell marginalpress.

(se punkterna 105–111 samt domslutet)