Parter

Domskäl

Domslut



Parter

I mål T‑708/14,

Marpefa, SL , Barcelona (Spanien), företrätt av advokaten I. Barroso Sánchez-Lafuente,

sökande,

mot

Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån) ,

svarande,

varvid motparten i förfarandet vid harmoniseringsbyråns överklagandenämnd var

Kabushiki Kaisha Sony Computer Entertainment , Tokyo (Japan),

angående en talan mot de beslut som meddelades av harmoniseringsbyråns andra överklagandenämnd den 2 och den 4 juli 2014 (ärendena R 1813/2013-2, R 2013/2013-2, R 1626/2013-2 och R 1631/2013-2) om invändningsförfaranden mellan Marpefa, SL och Kabushiki Kaisha Sony Computer Entertainment,

meddelar

TRIBUNALEN (sjätte avdelningen)

sammansatt av ordföranden S. Frimodt Nielsen (referent) samt domarna F. Dehousse och A. M. Collins,

justitiesekreterare: E. Coulon,

följande

Beslut

Domskäl

Bakgrund och förfarandet

1. Harmoniseringsbyråns andra överklagandenämnd avslog sökandens invändning mot registreringen av ord- och figurmärkena PSVITA och PLAYSTATION VITA genom beslut av den 2 och den 4 juli 2014 (ärendena R 1813/2013-2, R 2013/2013-2, R 1626/2013-2 och R 1631/2013-2) om invändningsförfarandena mellan Marpefa, SL och Kabushiki Kaisha Sony Computer Entertainment (nedan kallade de angripna besluten). Dessa beslut meddelades sökanden den 11 och den 15 juli 2014.

2. Sökanden väckte denna talan genom en ansökan som inkom till tribunalens kansli den 22 september 2014 per e-post.

3. Den 30 september 2014 inkom en pappersversion av ansökan jämte ett följebrev daterat den 26 september 2014 till tribunalens kansli. Samtidigt inkom sex bestyrkta kopior av ansökan och ett antal sidor med rättelser till ansökan. Följebrevet, vilket inte hade skickats per e-post, hade egenhändigt undertecknats av sökandeombudet. Ansökan var en skannad kopia, där sökandeombudets underskrift var skannad och inte egenhändig. Kansliet påpekade detta för sökandeombudet.

4. I en skrivelse daterad den 1 oktober 2014, vilken inkom till kansliet den 2 oktober 2014, lämnade sökandeombudet in den sista sidan i ansökan (sidan 17), vilken var försedd med ombudets egenhändiga underskrift. Denna underskrift var emellertid inte identisk med den som fanns på den ansökan som skickats per e-post den 22 september 2014. Sökandeombudet underrättades härom per telefax av den 23 oktober 2014.

Sökandens yrkanden

5. Sökanden har yrkat att tribunalen ska

– ogiltigförklara de angripna besluten,

– ogiltigförklara registreringen av varumärkena för de aktuella varorna och tjänsterna, och

– förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna.

Rättslig bedömning

6. Om det är uppenbart att talan inte kan tas upp till prövning kan tribunalen, enligt artikel 111 i dess rättegångsregler, fatta ett motiverat beslut utan ytterligare behandling.

7. I detta fall anser tribunalen att handlingarna i målet innehåller tillräckliga upplysningar och beslutar, i enlighet med denna artikel, att avgöra målet genom beslut utan ytterligare behandling.

8. Talan mot ett beslut från en av harmoniseringsbyråns överklagandenämnder ska, enligt artikel 65.5 i rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken (EUT L 78, s. 1), väckas inom två månader från det att beslutet meddelats. Enligt artikel 102.2 i tribunalens rättegångsregler ska tidsfristerna förlängas med tio dagar med hänsyn till avstånd i samtliga fall.

9. Enligt fast rättspraxis utgör denna talefrist tvingande rätt, eftersom den fastställts för att säkerställa klara och tillförlitliga rättsförhållanden och för att förhindra all diskriminering eller godtycklig behandling i rättskipningen. Det ankommer på unionsdomstolen att ex officio kontrollera om talefristen har iakttagits (se, analogt, dom av den 23 januari 1997, Coen, C‑246/95, REG, EU:C:1997:33, punkt 21, dom av den 18 september 1997, Mutual Aid Administration Services/kommissionen, T–121/96 och T‑151/96, REG, EU:T:1997:132, punkterna 38 och 39, och beslut av den 3 oktober 2012, Tecnimed/harmoniseringsbyrån – Ecobrands (ZAPPER-CLICK), T–360/10, EU:T:2012:517, punkt 12).

10. I det nu aktuella fallet har de angripna besluten, såsom angetts i punkt 1 ovan, meddelats sökanden den 11 och den 15 juli 2014.

11. Det framgår av bestämmelserna om beräkning av tidsfristerna i artiklarna 101.1 och 102.2 i rättegångsreglerna att talefristen avseende de angripna besluten gick ut den 22 september och den 25 september 2014.

12. Enligt artikel 43.1 i rättegångsreglerna ska ”originalexemplaret av varje inlaga … vara undertecknat av partens ombud eller advokat”.

13. Enligt artikel 43.6 i rättegångsreglerna ska, vid bedömningen av om tidsfristerna för förfarandet följts, den dag då en kopia av en undertecknad inlaga inkommer till tribunalens kansli per telefax eller e-post endast beaktas om det undertecknade originalet av inlagan inkommer till kansliet senast tio dagar efter mottagandet av telefaxmeddelandet eller e-postmeddelandet. Dessutom framgår det av punkt 7 i de praktiska anvisningarna till parterna vid tribunalen (EUT L 68, 2012, s. 23, med rättelse i EUT L 73, 2012, s. 23) att det endast är den dagen då det undertecknade originalet kommer in som kommer att beaktas om det förekommer olikheter mellan det undertecknade originalet och den tidigare översända kopian.

14. Om översändandet av den text som skickades per e-post inte uppfyller de rättssäkerhetskrav som stadgas i artikel 43 i rättegångsreglerna, kan det datum då kopian av ansökan sändes per telefax eller e-post inte beaktas vid bedömningen av huruvida talefristen har iakttagits. I ett sådant fall är det endast den dagen då det undertecknade originalet gavs in som ska beaktas vid bedömningen av huruvida talefristen har iakttagits (se, analogt, beslut av den 13 december 2013, Marcuccio/kommissionen, F‑2/13, REUP, EU:F:2013:214, punkt 43, vilket överklagats och fastställts i beslut av den 22 maj 2014, Marcuccio/kommissionen, T‑148/14 P, REUP, EU:T:2014:315, punkt 9 och där angiven rättspraxis).

15. För att en inlaga ska anses ingiven på ett korrekt sätt, gäller dessutom – enligt artikel 43 i rättegångsreglerna, vilken reglerar möjligheten att såsom dag för talans väckande beakta den dag då en kopia av den undertecknade originalhandlingen inkom per e-post – att den sökandes ombud egenhändigt ska underteckna originalhandlingen innan vederbörande översänder den per e-post och sedan överlämna nämna originalhandling till tribunalens kansli inom de påföljande tio dagarna. Om det i ett sådant fall i efterhand visar sig att det undertecknade originalexemplaret av den inlaga som rent fysiskt getts in till tribunalens kansli inom tio dagar efter översändandet av kopian per e-post inte ens är försedd med samma underskrift som finns på den handling som sändes per e-post, räcker denna omständighet för att konstatera att dessa två inlagor är olika, även om de undertecknats av samma person (se, analogt, beslut Marcuccio/kommissionen, punkt 14 ovan, EU:F:2013:214, punkterna 40 och 41).

16. I det nu aktuella fallet har ansökan, med dess skannade underskrift, kommit in till tribunalens kansli per e-post den 22 september 2014, det vill säga före utgången av talefristen.

17. Pappersversionen av ansökan inkom till tribunalens kansli den 30 september 2014. Det rörde sig emellertid om en skannad kopia av originalansökan. Denna kopia innehöll sökandeombudets underskrift, men endast i skannad form (se punkt 3 ovan). Ansökan var således inte egenhändigt undertecknad av sökandeombudet. Ombudet hade visserligen egenhändigt undertecknat det följebrev som inkom till kansliet den 30 september 2014, men detta följebrev fanns inte med bland de handlingar som hade skickats per e-post den 22 september 2014. Ansökan kan således inte anses vara egenhändigt undertecknad och motsvara den originalansökan som skickats per e-post.

18. Tribunalen finner således att den handling som inkom per e-post till tribunalens kansli den 22 september 2014 inte är en reproduktion av originalansökan, vilken inkom till tribunalens kansli per post den 30 september 2014.

19. Det förhållandet att en undertecknad originalansökan inte getts in inom tio dagar efter det att tribunalens kansli mottog kopian av ansökan per e-post kan inte heller anses ha rättats till genom att den sida i originalansökan som sökandeombudet egenhändigt undertecknat gavs in den 2 oktober 2014. Detta ingivande, som i övrigt inte avsåg den fullständiga texten i originalansökan, innefattade nämligen en underskrift som inte var identisk med den som fanns på den ansökan som skickats per e-post den 22 september 2014 (se punkt 4 ovan).

20. Det undertecknade originalexemplaret av ansökan har således inte getts in till kansliet inom tio dagar efter det att kansliet mottog kopian av ansökan per e-post.

21. I ett sådant fall framgår det av artikel 43.6 i rättegångsreglerna att det endast är den dagen då det undertecknade originalet gavs in som ska beaktas vid bedömningen av huruvida talefristen har iakttagits (beslut av den 28 april 2008, PubliCare Marketing Communications/harmoniseringsbyrån (Publicare), T‑358/07, EU:T:2008:130, punkt 13, och beslut av den 28 november 2011, Noscira/harmoniseringsbyrån – Agouron Pharmaceuticals (ZENTYLOR), T‑307/11, EU:T:2011:697, punkt 15).

22. I det nu aktuella fallet inkom de handlingar som sökanden skickade, tillsammans med ett på vederbörligt sätt egenhändigt undertecknat följebrev, till kansliet först den 30 september 2014, det vill säga efter den 22 och den 25 september 2014, då talefristen avseende de angripna besluten gick ut.

23. Tribunalen finner således att ansökan inte har getts in före utgången av talefristen.

24. Tribunalen erinrar även om att underlåtenhet att inkomma med en originalansökan som är undertecknad av ett ombud som är behörigt härtill inte ingår bland de formella brister som kan rättas till i enlighet med artikel 44.6 i rättegångsreglerna. Detta krav är nämligen att anse som en väsentlig formföreskrift som ska tillämpas restriktivt, vilket innebär att talan ska avvisas vid utgången av tidsfristerna för förfarandet om kravet inte är uppfyllt (se, för ett liknande resonemang, dom av den 22 september 2011, Bell & Ross/harmoniseringsbyrån, C‑426/10 P, REU, EU:C:2011:612, punkt 42, beslut av den 21 september 2012, Noscira/harmoniseringsbyrån, C‑69/12 P, EU:C:2012:589; punkterna 22 och 23, och dom av den 23 maj 2007, parlamentet/Eistrup, T‑223/06 P, REG, EU:T:2007:153, punkterna 48 och 51).

25. Dessutom har sökanden inte styrkt eller ens åberopat att det rörde sig om ett ursäktligt misstag, oförutsebara omständigheter eller force majeure innebärande att tribunalen skulle kunna göra undantag från den gällande fristen med stöd av artikel 45 andra stycket i stadgan för Europeiska unionens domstol, vilken enligt artikel 53 i stadgan är tillämplig på förfarandet vid tribunalen.

26. Mot denna bakgrund är det uppenbart att talan ska avvisas och det är inte nödvändigt att ansökan delges harmoniseringsbyrån.

Rättegångskostnader

27. Eftersom detta beslut har fattats innan harmoniseringsbyrån delgetts ansökan och hunnit ådra sig några kostnader, är det tillräckligt att sökanden förpliktas att bära sina rättegångskostnader i enlighet med artikel 87.1 i rättegångsreglerna.

Domslut

Mot denna bakgrund beslutar

TRIBUNALEN (sjätte avdelningen)

följande:

1) Talan avvisas.

2) Marpefa, SL ska bära sina rättegångskostnader.

Luxemburg den 3 februari 2015.