Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

1. Talan om ogiltigförklaring – Unionsdomstolarnas behörighet – Yrkande att tribunalen ska rikta ett föreläggande till en institution – Otillåtet

(Artiklarna 263 FEUF och 266 FEUF)

2. EKSG – Stöd till stålindustrin – Återkrav av ett rättsstridigt stöd – Icke anmälda stödåtgärder – Kommissionen har under en relativt lång period underlåtit att vidta åtgärder – Rättssäkerhet – Skydd – Villkor och gränser – Särskilda omständigheter

(Artikel 4 c KS)

3. EKSG – Stöd till stålindustrin – Återkrav av ett rättsstridigt stöd – Icke anmälda stödåtgärder – Kommissionen har under en relativt lång period underlåtit att vidta åtgärder – Rättssäkerhetsprincipen har inte åsidosatts – Tribunalens bedömning

4. EKSG – Fördragets tillämpningsområde – Regler om statligt stöd – EG-fördragets bestämmelser är endast subsidiärt tillämpliga

(Artikel 305.1 EG)

5. EKSG – Stöd till stålindustrin – Begrepp – Bedömning uteslutande enligt relevanta bestämmelser i EKSG-fördraget – Beaktande av kommissionens tidigare beslutspraxis – Inte möjligt

(Artikel 4 c KS)

6. EKSG – Fördragets tillämpningsområde – Regler om statligt stöd – Tillämpning på ett stålföretags hela verksamhet – Villkor – Verklig risk att stödet överförs till produktionsverksamhet som omfattas av EKSG-fördragets tillämpningsområde – Begrepp

(Artiklarna 4 c KS, 80 KS och 81 KS)

7. EKSG – Stöd till stålindustrin – Begrepp – Åtgärder som har ett miljösyfte – Omfattas

(Artikel 4 c KS)

8. Institutionernas rättsakter – Tillämpning i tiden – Retroaktiv tillämpning av en materiell bestämmelse – Villkor – Regelverken för stöd till stålindustrin kan inte tillämpas retroaktivt

(Artiklarna 2 KS–4 KS; generellt beslut nr 2496/96)

9. Institutionernas rättsakter – Motivering – Skyldighet – Räckvidd – Beslut av kommissionen angående statligt stöd

(Artiklarna 4 c KS och 15 KS, artikel 253 EG)

10. EKSG – Stöd till stålindustrin – Återkrav av ett rättsstridigt stöd – Återställande av den tidigare rådande situationen – Stöd i form av ett skatteuppskov – Återbetalning av all den ränta som mottagarna inte betalat – Fastställande av en referensränta – Kommissionens utrymme för skönsmässig bedömning – Domstolsprövning – Gränser

(Artikel 4 c KS)

11. EKSG – Stöd till stålindustrin – Återkrav av ett rättsstridigt stöd – Tillämpning av nationell rätt – Nationella myndigheter drar av vissa belopp från det belopp som ska återkrävas – Gränser

(Artikel 4 c KS)

Sammanfattning

1. Se domen.

(se punkt 19)

2. Det grundläggande rättssäkerhetskravet utgör hinder för kommissionen att på obestämd tid dröja med att utöva sin befogenhet även när gemenskapslagstiftaren inte har fastställt en preskriptionstid.

Medlemsstaternas anmälan av statligt stöd är likväl en central beståndsdel i gemenskapslagstiftningen avseende kontroll av sådant stöd och att de företag som mottar ett stöd följaktligen inte kan åberopa berättigade förväntningar på att stödet är lagligt om anmälan inte har skett.

Reglerna om statligt stöd i EKSG-fördraget skiljer sig från reglerna i EG fördraget på grund av att de förstnämnda reglerna är synnerligen strikta.

I de fall när stöd som omfattas av EKSG-fördraget har beviljats utan föregående anmälan medför den omständigheten att kommissionen har dröjt med att utöva sin kontrollbefogenhet och att förordna om återkrav av stödet att återkravsbeslutet är rättsstridigt endast i undantagsfall, när det är uppenbart att kommissionen har förhållit sig passiv och när den klart har åsidosatt sin omsorgsplikt.

(se punkterna 23–26)

3. Se domen.

(se punkterna 27–67)

4. Se domen.

(se punkterna 51 och 52)

5. Se domen.

(se punkt 66)

6. Enligt artiklarna 80 KS och 81 KS omfattas endast företag som bedriver produktionsverksamhet inom kol- och stålsektorn av EKSG-fördraget och uttrycken ”kol” och ”stål” avser endast de produkter som är upptagna i bilaga I till det fördraget. Förbudet i artikel 4 c KS gäller således endast företag som bedriver en sådan produktionsverksamhet.

Det förhållandet att ett företag bedriver produktionsverksamhet inom stålsektorn innebär dock inte att hela dess verksamhet ska anses vara sådan verksamhet som omfattas av EKSG-fördraget. Beträffande företag som tillverkar såväl produkter som omfattas av EKSG-fördraget som produkter som omfattas av EG-fördraget kan det vara berättigat att tillämpa EKSG-fördraget på stöd till förmån för en produktionssektor som inte omfattas av detta fördrag om det finns en risk att nämnda stöd överförs till sådan produktionsverksamhet som omfattas av detta fördrags tillämpningsområde. Med hänsyn dels till stålsektorns särdrag, dels till det strikta och ovillkorliga förbudet mot statligt stöd i artikel 4 c KS skulle det nämligen strida mot målsättningen med det system som skapats genom EKSG-fördraget om granskningen av stöd som eventuellt skulle kunna tillfalla en produktionssektor som omfattas av EKSG-fördraget genomfördes enligt de mindre stränga reglerna i EG fördraget.

Villkoret att det ska föreligga en verklig risk är uppfyllt om det sätt som sökanden organiserat verksamheten på inte lämnar tillräckliga garantier för att någon överföring av de tvistiga investeringsstöden inte kan ske till den produktionsverksamhet som omfattas av EKSG-fördraget, och för att konkurrensen på marknaden som omfattas av nämnda fördrag därmed inte kommer att påverkas. Att det finns en risk för överföring ska sålunda fastställas genom starka indicier, vilka ger rimlig anledning att anta att stödet, med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet, kan överföras till den del av det berörda stålföretagets verksamhet som omfattas av EKSG-fördraget.

(se punkterna 75, 77, 78 och 80)

7. Miljöskydd är visserligen ett av unionens grundläggande mål, men även om det är nödvändigt att beakta detta mål kan det inte motivera att selektiva åtgärder utesluts från tillämpningsområdet för artikel 4 c KS. Vid bedömningen av om en nationell åtgärd utgör statligt stöd är det nämligen inte åtgärdens syfte som är avgörande utan dess verkningar. Att statliga åtgärder har ett miljösyfte kan således inte medföra att de inte anses utgöra ”stöd”.

(se punkterna 98 och 99)

8. I motsats till vad som är fallet i fråga om bestämmelserna om statligt stöd i EG-fördraget, som ger kommissionen en bestående rätt att besluta om stödens förenlighet med den gemensamma marknaden, ges kommissionen i regelverken för stöd till stålindustrin denna behörighet endast för en begränsad tid. Om stöd inte har anmälts inom den anmälningsperiod som föreskrivs i ett regelverk, får kommissionen således inte längre pröva huruvida detta stöd är förenligt med den gemensamma marknaden enligt nämnda regelverk. När regelverkets giltighetstid har löpt ut, har kommissionen följaktligen inte längre befogenhet att i kraft av de föreskrivna undantagen tillåta stöd till stålindustrin som inte har anmälts inom ramen för regelverket i fråga.

Det följer vidare av rättssäkerhetsprincipen att bedömningen av huruvida ett stöd är förenligt med den gemensamma marknaden endast kan göras utifrån det regelverk för stöd till stålindustrin som var i kraft vid den tidpunkt då stödet faktiskt utbetalades. I detta avseende ska de gemenskapsrättsliga materiella bestämmelserna tolkas så, att de endast avser situationer som har uppkommit innan de trädde i kraft om det tydligt framgår av deras ordalydelse, ändamål eller systematik att de ska ha en sådan verkan.

Vad särskilt gäller sjätte regelverket för stöd till stålindustrin anges inte i någon av dess bestämmelser att det skulle kunna tillämpas retroaktivt. Dessutom framgår det av systematiken i och av ändamålet med de successiva regelverken för stöd att det i vart och ett av dessa föreskrivs bestämmelser för anpassning av stålindustrin till syftena i artiklarna 2 KS, 3 KS och 4 KS mot bakgrund av de behov som finns vid en viss tidpunkt. Att tillämpa bestämmelser som har antagits under en viss period, med hänsyn till den då rådande situationen, på stöd som har utbetalats under en föregående period överensstämmer således varken med systematiken i eller ändamålet med denna typ av bestämmelser.

(se punkterna 103–105 och 109)

9. Se domen.

(se punkterna 112–115)

10. Återkrav av ett olagligen beviljat statligt stöd sker i syfte att återställa den tidigare situationen och kan i princip inte betraktas som en oproportionerlig åtgärd i förhållande till målen med artikel 4 c KS. Ett sådant återkrav ska dock endast avse den finansiella fördel som stödmottagaren verkligen har haft och ska vara proportionellt mot denna. Om ett stöd beviljas i form av ett skatteuppskov under flera år och följaktligen utgör ett kostnadsfritt likviditetsförskott eller räntefritt lån ska stödmottagaren, för att den tidigare situationen ska återställas, återbetala all den ränta som denne skulle ha betalat enligt marknadsmässiga räntesatser.

I syfte att besluta om återställande av den tidigare situationen har kommissionen befogenhet att fastställa en räntesats som gör det möjligt att åstadkomma ett sådant återställande. Det ankommer följaktligen inte på unionsdomstolen att vid prövningen av om denna befogenhet har utövats på ett lagenligt sätt ersätta kommissionens bedömning med sin egen, utan den ska endast pröva huruvida det har skett en uppenbart oriktig bedömning eller förekommit maktmissbruk.

Vid fastställandet av tillämpliga räntesatser antas referensräntan motsvara den genomsnittliga räntesats som gäller i varje medlemsstat. Referensräntan utgör således en viktig indikation på den marknadsränta som gäller för lån till industriinvesteringar. Av skäl som hänför sig till rättssäkerhet och likabehandling får kommissionen vanligen anse att den referensränta som gäller under en viss period ska tillämpas på alla lån som beviljas under denna period. Kommissionen har dessutom rätt att som referensränta tillämpa den räntesats som fastställts för utvärdering av regionala stödordningar och som regelbundet offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, eftersom dessa förmånliga räntesatser, som tillämpas på företag i finansiellt gott skick, skulle ha använts om den omtvistade ordningen hade anmälts för att fastställa om det föreligger något stödinslag.

(se punkterna 137–143)

11. Se domen.

(se punkterna 165–167)