SV Europeiska unionens officiella tidning C 313/31

Talan väckt den 20 augusti 2013 — Petropars Iran m.fl. mot rådet

(Mål T-433/13)

2013/C 313/58

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Petropars Iran Co. (Kish Island, Iran), Petropars Oilfields Services Co. (Kish Island), Petropars Aria Kish Operation and Management Co. (Tehran, Iran), och Petropars Resources Engineering Kish Co. (Tehran) (ombud: S. Zaiwalla, solicitor, P. Reddy, solicitor, R. Blakeley, barrister, och Z. Burbeza, solicitor)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

— ogiltigförklara uppgift 1-4 i bilaga II.I.B. till beslut 2013/270 (1) och uppgift 1-4 i bilaga II.I.B. till förordning nr 522/2013 (2), och/eller

— fastställa att artikel 20.1 c i beslut 2010/413 (3) och artikel 23.2 d i förordning nr 267/2012 (4) inte ska tillämpas med avseende på sökandena, och

— förplikta svaranden att ersätta sökandenas rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökandena fem grunder.

1. Första grunden: Uppförandet av sökandena på förteckningen enligt rådets beslut 2013/270/Gusp och rådets genomförandeförordning (EU) nr 522/2013 saknar rättslig grund. Det angivna skälet till uppförandet av var och en av sökandena (”Filial till [en] i förteckningen upptagen enhet”) är inte ett av kriterierna för uppförande på förteckningen i rådets förordning nr 267/2012 eller rådets beslut 2010/413/Gusp.

2. Andra grunden: Uppförandet av sökandena på förteckningen är rättsstridigt i den mån rådet avsåg att agera enligt artikel 23.2 d i förordning nr 267/2012 eller artikel 20.1 c i beslut 2010/413 på grund av att (1) ingen av sökandena uppfyller de materiella kriterierna för uppförande på förteckningen enligt dessa artiklar och/eller rådet har gjort en uppenbart oriktig bedömning när den prövade huruvida kriterierna var uppfyllda eller ej, och (2) rådet uppförde sökandena på förteckningen på grundval av otillräcklig bevisning för att kriterierna var uppfyllda och har därför gjort (ytterligare) en uppenbart oriktig bedömning.

3. Tredje grunden: Artikel 23.2 d i förordning nr 267/2012 och/eller artikel 20.1 c i beslut 2010/413 är rättstridiga då de strider mot proportionalitetsprincipen i den mån dessa tillåter uppförandet av sökandena på förteckningen endast på grund av att de är filialer till i förteckningen upptagna enheter (sådana enheter som i sin tur är filialer till i förteckningen upptagna enheter som inte har anklagats för någon överträdelse). Dessa bestämmelser ska fastställas vara ej tillämpliga med avseende på sökandena.

4. Fjärde grunden: Uppförandet av sökandena på förteckningen är under alla förhållanden i strid med deras grundläggande rättigheter och friheter enligt stadgan om de grundläggande rättigheterna eller annan del av unionsrätten, inbegripet deras rätt att bedriva handel och att driva verksamhet och rätt till sin egendom och/eller i strid med proportionalitetsprincipen. Uppförandet utgör vidare ett åsidosättande av försiktighetsprincipen och principerna om miljöskydd och skydd för människors hälsa och säkerhet på grund av att det sannolikt kommer att medföra betydande skada för hälsa och säkerhet eller vanliga iranska arbetstagare och miljön.

5. Femte grunden: Rådet har genom att anta rådets beslut 2013/270/Gusp och rådets genomförandeförordning (EU) nr 522/2013 åsidosatt formföreskrifterna i den mån de är tillämpliga på sökandena genom att (i) inte delge (tredje och fjärde) sökandena personligen beslutet om att de uppförts på förteckningen, (ii) inte lämna (alla sökandena) en tillräckligt utförlig motivering, och (iii) inte iaktta sökandenas rätt till försvar och rätt till ett effektivt domstolsskydd.

(1) Rådets beslut 2013/270/Gusp av den 6 juni 2013 om ändring av beslut 2010/413/Gusp om restriktiva åtgärder mot Iran (EUT L 156, s. 10)

(2) Rådets genomförandeförordning (EU) nr 522/2013 av den 6 juni 2013 om genomförande av förordning (EU) nr 267/2012 om restriktiva åtgärder mot Iran (EUT L 156, s. 3)

(3) Rådets beslut av den 26 juli 2010 om restriktiva åtgärder mot Iran och om upphävande av gemensam ståndpunkt 2007/140/Gusp (EUT L 195, s. 39)

(4) Rådets förordning (EU) nr 267/2012 av den 23 mars 2012 om restriktiva åtgärder mot Iran och om upphävande av förordning (EU) nr 961/2010 (EUT L 88, s. 1)