C 340/25

Överklagande ingett den 22 juli 2022 av Europeiska kommissionen av den dom som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 11 maj 2022 i mål T-151/20, Republiken Tjeckien mot Europeiska kommissionen

(Mål C-494/22 P)

(2022/C 340/33)

Rättegångsspråk: tjeckiska

Parter

Klagande: Europeiska kommissionen (ombud: J.-P. Keppenne, T. Materne och P. Němečková)

Övriga parter i målet: Republiken Tjeckien, Konungariket Belgien och Republiken Polen

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

— upphäva punkt 1 i domslutet i den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 11 maj 2022, Republiken Tjeckien/kommissionen (T-151/20, EU:T:2022:281),

— ogilla talan i mål T-151/20 eller i andra hand återförvisa ärendet till tribunalen för förnyad prövning av de invändningar som ännu inte har prövats, och

— för det fall domstolen meddelar ett slutligt avgörande i förevarande mål, förplikta Republiken Tjeckien att ersätta Europeiska kommissionens kostnader inom ramen för förfarandena vid Euroepiska unionens tribunal och domstol, eller, för det fall ärendet återförvisas till tribunalen för en förnyad prövning, fastställa att frågan om rättegångskostnader ska anstå.

Grunder och huvudargument

Till stöd för överklagandet har klaganden anfört två grunder.

Den första grunden: Tribunalen har gjort sig skyldig till en felaktig rättstillämpning genom sin tolkning av artikel 6.3 b och 17.2 i rådets förordning (EG, Euratom) nr nr 1150/2000 (1) av den 22 maj 2000, i ändrad lydelse.

Tribunalen har i detta avseende gjort sig skyldig till en felaktig rättstillämpning genom sin tolkning av artikel 6.3 i denna förordning när den bedömde att bokföringen i B-räkenskaperna av belopp som motsvarade anspråk vilka fastställts enligt artikel 2 i denna förordning var en rent bokföringsmässig åtgärd, varför de frister som föreskrivs för att genomföra denna inte ska beräknas från det datum då de aktuella anspråken borde ha fastställts, utan från det datum då dessa anspråk faktiskt har fastställts av myndigheterna i Republiken Tjeckien.

Tribunalen gjorde sig således även skyldig till en felaktig rättstillämpning genom sin bedömning att Republiken Tjeckien kunde åberopa möjligheten att undantas från skyldigheten att betala kommissionen det omtvistade beloppet med stöd av artikel 17.2 i den ovannämnda förordningen (invändning mot punkterna 85–93 i den överklagade domen).

Den andra grunden: Tribunalen har även gjort sig skyldig till en felaktig rättstillämpning genom sin tolkning av artikel 2.1 och 17.1 i rådets förordning nr 1150/2000, jämförda med artikel 217.1 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 (2) av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen och artikel 325 FEUF, enligt vilka medlemsstaterna är skyldiga att bekämpa bedrägerier och annan kriminell verksamhet som kan skada unionens finansiella intressen, i den mån tribunalen har bedömt att Republiken Tjeckien inte hade fastställt de ifrågavarande anspråken för sent när detta fastställande inte hade gjorts dagarna efter återvändandet av den representant för de tjeckiska tullmyndigheterna som hade deltagit i ett kontrollbesök som genomfördes av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) i Laos i november år 2007 (invändning mot punkterna 94–126 i den överklagade domen).

Tribunalen har följaktligen gjort en felaktig bedömning av den rättsliga ramens tillämplighet i den mån tribunalen borde ha tillåtit Republiken Tjeckien att invänta Olafs tillhandahållande av den bevisning som insamlats under kontrollbesöket (och därmed underlåta att uppfylla sin skyldighet att fastställa unionens anspråk på egna medel) till skada för unionens finansiella intressen. Tribunalen borde ha tolkat tillämplig unionsrätt på så sätt att Republiken Tjeckien, i enlighet med omsorgsprincipen, var skyldig att kräva att Olaf skulle tillhandahålla den bevisning som insamlats under kontrollbesöket omedelbart efter återvändandet av dess representant vid detta kontrollbesök, vilket borde ha möjliggjort för Republiken Tjeckien att fastställa unionens anspråk avseende egna medel under de dagar som följde återvändandet av den tjeckiska representanten från kontrollbesöket i Laos.

(1) Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 av den 22 maj 2000 om genomförande av beslut 94/728/EG, Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel (EGT L 130, 2000, s. 1).

(2) EGT L 302, 1992, s. 1.