Mål C-191/05

Europeiska gemenskapernas kommission

mot

Republiken Portugal

”Fördragsbrott – Direktiv 79/409/EEG – Bevarande av vilda fåglar – Särskilt skyddsområde – Ändring utan vetenskapligt underlag”

Förslag till avgörande av generaladvokat J. Kokott föredraget den 23 februari 2006

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 13 juli 2006

Sammanfattning av domen

Miljö – Bevarande av vilda fåglar – Direktiv 79/409 – Val och avgränsning av särskilda skyddsområden

(Rådets direktiv 79/409, artikel 4.1 och 4.2)

Medlemsstaterna skall låta sig vägledas av de ornitologiska kriterierna i artikel 4.1 och 4.2 i direktiv 79/409 om bevarande av vilda fåglar vid valet och avgränsningen av särskilda skyddsområden (nedan kallade SSO). Om områdena i ett SSO inte används av stäppfåglar men används av andra vilda fågelarter som räknas upp i bilaga I till direktivet och vars skydd motiverade att det angivna området betecknades som SSO, får en medlemsstat inte minska ett SSO eller ändra dess gränser, om inte de undantagna områdena inte längre utgör områden som är mest lämpade för bevarandet av vilda fåglar i den mening som avses i artikel 4.1 i direktivet.

(se punkterna 10, 12 och 13)





DOMSTOLENS DOM (andra avdelningen)

den 13 juli 2006 ( )

”Fördragsbrott – Direktiv 79/409/EEG – Bevarande av vilda fåglar – Särskilt skyddsområde – Ändring utan vetenskapligt underlag”

I mål C-191/05,

angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG, som väckts den 28 april 2005,

Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av M. van Beek och A. Caeiros, båda i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,

sökande,

mot

Republiken Portugal, företrädd av L. Fernandes, i egenskap av ombud,

svarande,

meddelar

DOMSTOLEN (andra avdelningen)

sammansatt av avdelningsordföranden C.W.A. Timmermans samt domarna R. Silva de Lapuerta, P. Kūris (referent), J. Klučka och L. Bay Larsen,

generaladvokat: J. Kokott,

justitiesekreterare: R. Grass,

efter det skriftliga förfarandet,

och efter att den 23 februari 2006 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,

följande

Dom

1 Europeiska gemenskapernas kommission har yrkat att domstolen skall fastställa att Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 4.1 i direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar (EGT L 103, s. 1; svensk specialutgåva, område 15, volym 2, s. 161) (nedan kallat fågeldirektivet) genom att ändra gränserna för det särskilda skyddsområdet (nedan kallat SSO) Moura, Mourão, Barrancos (nedan kallat det berörda SSO) och på så sätt utesluta områden med vilda fågelarter vars skydd motiverade att det angivna området betecknades som SSO från nämnda SSO.

2 I artikel 4.1 i fågeldirektivet föreskrivs följande:

”För de arter som anges i bilaga 1 skall särskilda åtgärder för bevarande av deras livsmiljö vidtas för att säkerställa deras överlevnad och fortplantning inom det område där de förekommer. I samband med detta skall hänsyn tas till

a) utrotningshotade arter,

b) arter som är känsliga för vissa förändringar i livsmiljön,

c) arter som anses som sällsynta på grund av att populationerna är små eller den lokala utbredningen begränsad,

d) andra arter som kräver speciell uppmärksamhet på grund av den särskilda karaktären hos deras livsmiljö.

Vid utvärdering skall hänsyn tas till tendenser och variationer i populationsnivåerna.

Medlemsstaterna skall som särskilda skyddsområden i första hand klassificera sådana områden som vad gäller antal och storlek är mest lämpade för bevarandet av dessa arter, med hänsyn till arternas behov av skydd inom det geografiska havs- och landområde som omfattas av detta direktiv.”

3 Till följd av ett klagomål om att det berörda SSO hade ändrats utan vetenskapligt underlag översände kommissionen den 17 oktober 2003 en formell underrättelse till Portugals regering. De portugisiska myndigheterna besvarade underrättelsen genom en skrivelse av den 19 december 2003.

4 Den 9 juli 2004 översände kommissionen ett motiverat yttrande till Portugals regering. I yttrandet anförde kommissionen att Republiken Portugal hade underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 4.1 i fågeldirektivet genom att ändra gränserna för det berörda SSO och på så sätt utesluta områden med vilda fågelarter vars skydd motiverade att det angivna området betecknades som SSO från nämnda SSO. Medlemsstaten anmodades att vidta de åtgärder som krävdes för att rätta sig efter yttrandet inom två månader från delgivningen av detsamma. Efter att ha tagit del av de portugisiska myndigheternas svar av den 24 februari 2005 bedömde kommissionen att situationen alltjämnt var otillfredsställande och beslutade att väcka förevarande talan.

5 Kommissionen har i ansökan gjort gällande att Portugals regering uteslöt flera vilda fågelarter som finns upptagna på den standardiserade datablanketten Natura 2000-områden, vilken låg till grund för beslutet att skapa det berörda SSO, från skydd genom att, i lagdekret nr 141/2002 av den 20 maj 2002 (Diário da República I, serie A, nr 116, 20.05.2002), minska det aktuella områdets storlek i förhållande till hur det hade avgränsats när det skapades genom lagdekret nr 384‑B/99 av den 23 september 1999 (Diário da República I, serie A, nr 223, 29.09.1999). Det rör sig enligt kommissionen om fågelarter som skall skyddas enligt fågeldirektivet.

6 Kommissionen har dessutom betonat att det saknas vetenskapligt underlag för ändringen av det berörda SSO:s gränser, vilket strider mot de krav som ställs i domstolens rättspraxis.

7 Portugals regering har medgett att de särskilda skyddsområdenas gränser skall anpassas efter de kriterier som uppställs i fågeldirektivet, såsom domstolen har betonat i rättspraxis. Detta gäller oberoende av omfattningen av medlemsstaternas utrymme för skönsmässig bedömning.

8 Nämnda regering har uppgett att nya lämpliga gränser håller på att utarbetas för det berörda SSO. Genom de nya gränserna garanteras de arter som motiverade att det aktuella området betecknades som SSO, bland annat trana (Grus grus), berguv (Bubo bubo), grågam (Aegypius monachus), dvärgörn (Hieraaetus pennatus) och gåsgam (Gyps fulvus), ett lämpligt skydd, och stäppfåglar ges ett nödvändigt skydd i anpassade områden.

Domstolens bedömning

9 Det skall erinras om att artikel 4 i fågeldirektivet innehåller föreskrifter om ett förstärkt skyddssystem som är specifikt inriktat på såväl de arter som anges i bilaga I som på flyttfåglar. Skyddssystemet motiveras av att det rör sig om de mest utrotningshotade arterna respektive arter som utgör ett gemensamt arv för gemenskapens medlemsstater (se, för ett liknande resonemang, dom av den 23 maj 1990 i mål C-169/89, Van den Burg, REG 1990, s. I-2143, punkt 11, och av den 11 juli 1996 i mål C-44/95, Royal Society for the Protection of Birds, REG 1996, s. I-3805, punkterna 23 och 26).

10 Det skall även understrykas att medlemsstaterna skall låta sig vägledas av de ornitologiska kriterierna i artikel 4.1 och 4.2 vid valet och avgränsningen av särskilda skyddsområden (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Royal Society for the Protection of Birds, punkt 26).

11 Av bestämmelserna i lagdekret nr 141/2002 framgår att det berörda SSO:s gränser ändrades eftersom det inkluderade områden som inte utgjorde viktiga livsmiljöer för stäppfåglar.

12 Det skall emellertid betonas, såsom kommissionen med rätta har gjort gällande, att även om de områden som uteslöts ur det berörda SSO genom nämnda lagdekret inte användes av stäppfåglar, så användes de likväl av andra vilda fågelarter som räknas upp i bilaga I till fågeldirektivet och vars skydd motiverade att det angivna området betecknades som SSO, bland annat trana (Grus grus), berguv (Bubo bubo), grågam (Aegypius monachus), dvärgörn (Hieraaetus pennatus) och gåsgam (Gyps fulvus).

13 En medlemsstat får mot denna bakgrund inte minska ett SSO eller ändra dess gränser, om inte de undantagna områdena inte längre utgör områden som är mest lämpade för bevarandet av vilda fåglar i den mening som avses i artikel 4.1 i fågeldirektivet.

14 Portugals regering har emellertid inte ens gjort gällande att så är fallet i förevarande mål.

15 I enlighet med detta skall kommissionens talan anses vara välgrundad.

16 Med hänsyn till det ovan anförda fastställer domstolen att Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 4.1 i fågeldirektivet genom att ändra det berörda SSO:s gränser och på så sätt utesluta områden med vilda fågelarter vars skydd motiverade att det angivna området betecknades som SSO från nämnda SSO.

Rättegångskostnader

17 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att Republiken Portugal skall ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Republiken Portugal har tappat målet, skall kommissionens yrkande bifallas.

Mot denna bakgrund beslutar domstolen (andra avdelningen) följande:

1) Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 4.1 i direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar genom att ändra gränserna för det särskilda skyddsområdet Moura, Mourão, Barrancos och på så sätt utesluta områden med vilda fågelarter vars skydd motiverade att det angivna området betecknades som särskilt skyddsområde från nämnda område.

2) Republiken Portugal skall ersätta rättegångskostnaderna.

Underskrifter