SV Europeiska unionens officiella tidning C 32/12

Överklagande ingett den 4 december 2012 av Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) av den dom som tribunalen (första avdelningen) meddelade den 21 september 2012 i mål T-278/10, Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

(Mål C-558/12 P)

2013/C 32/17

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (ombud: A. Pohlmann)

Övrig part i målet: Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG, Lidl Stiftung & Co. KG

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

— upphäva den överklagade domen,

— förplikta sökanden i första instans att ersätta rättegångskostnaderna för förfarandet i såväl första instans som i det aktuella målet.

Grunder och huvudargument

Överklagandet riktar sig mot tribunalens dom av den 21 september 2012 i mål T-278/10, varigenom det beslut som fattades av första överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån den 24 mars 2010 (ärende R 770/2009-1) ogiltigförklarades.

Till stöd för överklagandet har klaganden anfört tre grunder.

I den första grunden görs gällande ett åsidosättande av artikel 8.1 b i gemenskapsvarumärkesförordningen (1). Tribunalen ogiltigförklarade nämligen överklagandenämndens beslut på grund av en oriktig bedömning av den ökade särskiljningsförmågan, trots att tribunalen själv slog fast att de aktuella kännetecknen inte alls var lika och att det redan därigenom inte kan föreligga någon förväxlingsrisk.

I den andra grunden har klaganden gjort gällande ett åsidosättande av artikel 76.1 i gemenskapsvarumärkesförordningen i förening med artikel 64.1 i gemenskapsvarumärkesförordningen, eftersom dessa bestämmelser kräver att Wesergold Getränkeindustrie skulle vara tvunget att åberopa den ökade särskiljningsförmågan hos det aktuella varumärket, vilket emellertid uppenbarligen inte motsvarar de faktiska omständigheterna. Wesergold Getränkeindustrie återkallade nämligen redan under invändningsförfarandet, och åtminstone senast under överklagandeförfarandet, argumentet om att särskiljningsförmågan ökat genom användning. Tribunalen intog motsatt ståndpunkt och hävdade att Wesergold Getränkeindustrie fortfarande under överklagandeförfarandet åberopade en ökad särskiljningsförmåga genom användning. De faktiska omständigheterna har således uppenbarligen missförståtts på ett sådant sätt som inte kräver åberopande av någon ny bevisning.

I den tredje grunden har gjorts gällande att domen strider mot fast rättspraxis enligt vilken en felaktighet inte ska leda till ett upphävande av beslutet när det är uppenbart att felaktigheten inte inverkar på beslutet. Frågan om den ökade särskiljningsförmågan saknar relevans inte bara på grund av det förhållandet att tribunalen uttryckligen hade fastställt att det inte föreligger någon känneteckenslikhet, utan även på grund av att Wesergold Getränkeindustrie, med stöd av de handlingar som getts in till tribunalen, redan prima facie inte åberopade någon bevisning för att särskiljningsförmågan ökat på grund av användning. Tribunalen borde snabbt ha prövat huruvida dessa uppenbarligen otillräckliga bevis var hållbara för att på så sätt undvika att förfarandet i onödan drog ut på tiden med ökade kostnader som följd.

(1) Rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken (EUT L 78, s. 1).