ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

I skälen 3, 7 och 18 i direktiv 2010/40 anges följande: ”(3) [ITS] är avancerade tillämpningar som utan att i sig vara intelligenta syftar till att tillhandahålla innovativa tjänster med avseende på olika transportslag och trafikledning och möjliggöra för olika användare att vara bättre informerade och därigenom kunna utnyttja transportnäten på ett säkrare, mer samordnat och ’smartare’ sätt. (7) Specifikationer, inbegripet standarder när sådana behövs, som definierar mer detaljerade bestämmelser och förfaranden bör införas för att garantera ett samordnat och effektivt införande av ITS inom hela unionen. Innan några specifikationer antas bör kommissionen bedöma om de stämmer överens med vissa principer som anges i bilaga II. Prioritet bör i första hand ges till de fyra huvudområdena för utveckling och införande av ITS. … (18) Viktiga aktörer, såsom leverantörer av ITS-tjänster, ITS-användarsammanslutningar, transport- och anläggningsoperatörer, företrädare för tillverkningsindustrin, arbetsmarknadens parter, yrkessammanslutningar och lokala myndigheter, bör ges möjlighet att bistå kommissionen med råd om de kommersiella och tekniska aspekterna av införandet av ITS inom unionen. För detta ändamål bör kommissionen inrätta en rådgivande ITS-grupp för att säkerställa nära samarbete med aktörer och medlemsstater. …”
97.

Som växtsortsmyndighetens ombud uppgav vid förhandlingen skiljer sig dessutom förfarandet för att bevilja gemenskapens växtförädlarrätt från det förfarande som tillämpas för andra immateriella rättigheter, just på grund av att det bygger på en undersökning av ett patenterbart objekt som är levande material, det vill säga som genomgår en utveckling under en relativt lång tidsperiod, under vilken det genomgår eller kan genomgå förändringar som kan vara av betydelse för beviljandet av denna rätt. Detta ger än större anledning att göra utrymmet för den tekniska bedömningen av egenskaperna eller kännetecknen hos de granskade växtprodukterna mer flexibelt.
21.

Genom sin tredje tolkningsfråga vill den hänskjutande domstolen i huvudsak få klarhet i huruvida bestämmelserna om beräkning av avgifter i direktiv 2001/14 utgör hinder för en sådan skälighetsprövning av avgifter för utnyttjande av järnvägsinfrastrukturen som en tvistemålsdomstol gör enligt 315 § BGB, samt, i förekommande fall, samma domstols fastställande av storleken på dessa avgifter i överensstämmelse med rätt och billighet (ex aequo et bono). Genom sin fjärde fråga begär den hänskjutande domstolen i huvudsak att EU-domstolen, om den tredje frågan ska besvaras med att direktiv 2001/14/EG inte utgör hinder för en sådan prövning, ska slå fast vilka eventuella begränsningar som direktiv 2001/14/EG innebär för den tvistemålsdomstolens utrymme för skönsmässig bedömning vid den civilrättsliga prövningen, och möjlighet att ex officio, i enlighet med 315 § punkt 3 BGB, fastställa storleken på avgifterna för utnyttjande av infrastrukturen. Den sjunde frågan syftar till att klargöra tillämpningsområdet för artikel 4.1 i direktiv 2001/14 i förhållande till en skyldighet som följer av nationella bestämmelser om att samtliga avgifter för utnyttjande av järnvägsinfrastrukturen uteslutande ska baseras på ”direkta kostnader”.
42.

Därmed bemöts även det argument som den polska regeringen framförde under förhandlingen att möjligheten för en privat aktör att ta sig in på en sådan marknad som marknaden för tillhandahållande av vägstruktur mot en avgift enbart är teoretisk, eftersom den är beroende av den offentliga myndighetens beslut. Det är just när den offentliga myndigheten fattar beslut om att låta en privat aktör ta sig in på marknaden, samtidigt som den själv bedriver verksamhet på den marknaden, men på andra villkor, eftersom den inte är en beskattningsbar person, som det föreligger en snedvridning av konkurrensen som motiverar en tillämpning av artikel 13.1 andra stycket i direktiv 2006/112.
15.

Under dessa omständigheter har Bundesfinanzgericht beslutat att vilandeförklara målet och hänskjuta följande frågor till domstolen för förhandsavgörande: ”1) Ska tre personsammanslutningar som består av olika medlemmar i en familj vilka som sådana uppträder självständigt gentemot sina leverantörer och offentliga myndigheter, och, med undantag för två anläggningstillgångar, förfogar över egen utrustning, men huvudsakligen saluför sina produkter under ett gemensamt varumärke genom ett kapitalbolag vars andelar ägs av medlemmarna i personsammanslutningarna samt ytterligare familjemedlemmar, anses utgöra tre självständiga näringsidkare (beskattningsbara personer)? 2) Om de tre personsammanslutningarna inte ska anses utgöra tre självständiga näringsidkare (beskattningsbara personer), ska den självständiga näringsidkaren i så fall anses vara a) det saluförande kapitalbolaget eller b) en personsammanslutning bestående av medlemmarna i de tre personsammanslutningarna, vilka i sig inte uppträder självständigt på marknaden, vare sig vad gäller inköp eller försäljning, eller c) en personsammanslutning bestående av de tre personsammanslutningarna och kapitalbolaget, vilka i sig inte uppträder självständigt på marknaden, vare sig vad gäller inköp eller försäljning? 3) Om de tre personsammanslutningarna inte ska anses utgöra tre självständiga näringsidkare (beskattningsbara personer) är det tillåtet att a) retroaktivt, b) endast med framtida verkan eller c) inte alls återkalla en ställning som näringsidkare (beskattningsbar person) om personsammanslutningen i skattehänseende inledningsvis erkändes som självständig näringsidkare (beskattningsbar person) efter en kontroll av skattemyndigheten? 4) Om de tre personsammanslutningarna ska anses utgöra tre självständiga näringsidkare (beskattningsbara personer), ska dessa anses vara vinodlare och därmed, i egenskap av jordbruksproducenter, behandlas som schablonbeskattade jordbrukare, om dessa samarbetande personsammanslutningar visserligen var och en för sig omfattas av ordningen för schablonbeskattning av jordbruksproducenter, men kapitalbolaget, en egen personsammanslutning som bildats av medlemmarna i de tre personsammanslutningarna eller en av kapitalbolaget och medlemmarna i de tre personsammanslutningarna bildad egen personsammanslutning, på grund av dess operativa storlek eller rättsliga form, är undantagen från ordningen för schablonbeskattning enligt nationell rätt? 5) Om ordningen för schablonbeskattning av jordbruksproducenter i princip inte är tillämplig på de tre personsammanslutningarna, är ett sådant undantagande giltigt a) retroaktivt, b) endast med framtida verkan eller c) inte alls?”
3.

I artikel 1 i direktivet anges följande: ”1. Detta direktiv skall tillämpas på medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik … 2. I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges: … b) medicinteknisk produkt avsedd för in vitro-diagnostik: en medicinteknisk produkt som är en reagens, en reagerande produkt, en kalibrator, ett kontrollmaterial, en uppsättning, ett instrument, en apparat, en anordning eller ett system som används separat eller i kombination och som är avsedd av tillverkaren att användas in vitro vid undersökning av prover, inklusive donerat blod och donerad vävnad, från människokroppen i syfte att enbart eller huvudsakligen få information — om ett fysiologiskt tillstånd eller ett sjukdomstillstånd, eller … d) produkt avsedd för självtestning: produkt som enligt tillverkarens avsikt skall kunna användas i hemmiljö av lekmän. … f) tillverkare: fysisk eller juridisk person med ansvar för konstruktion, tillverkning, förpackning och märkning av produkten innan den släpps ut på marknaden under eget namn, oavsett om dessa handlingar utförs av den personen eller av tredje man för den personens räkning. De skyldigheter som enligt detta direktiv åligger tillverkarna skall också gälla för de fysiska eller juridiska personer som i syfte att under eget namn släppa ut produkter på marknaden monterar, förpackar, bearbetar, helrenoverar eller märker en eller flera färdiga produkter och/eller meddelar anvisningar om deras avsedda ändamål.[ ( 5 ) ] Detta skall inte gälla för en person som inte är tillverkare enligt första stycket men som monterar eller anpassar produkter som redan har släppts ut på marknaden för att de skall kunna användas för en viss patient. … i) utsläppande på marknaden: tillhandahållande för första gången, mot betalning eller gratis, av en annan produkt än en produkt som är avsedd för utvärdering av prestanda, för distribution och/eller användning på gemenskapsmarknaden, oavsett om produkten är ny eller helrenoverad. j) ibruktagande: den tidpunkt när en produkt tillhandahålls den slutliga användaren och härvid är färdig att för första gången användas på gemenskapsmarknaden för avsett ändamål. …”
42.

Rent konkret leder, såsom framgår av handlingarna i målet tillämpningen av den rena BULRIC-modellen för kostnadsberäkning till att ett pristak fastställs för mobil samtalsterminering på 1,019 eurocent per minut, medan det skulle uppgå till 1,861 eurocent per minut med tillämpning av den mer omfattande BULRIC-modellen. Vad angår fast samtalsterminering är pristaket 0,108 eurocent per minut med tillämpning av den rena BULRIC-modellen mot 0,302 eurocent per minut enligt den mer omfattande BULRIC-modellen.
15.

Gerechtshof Amsterdam (appellationsdomstol i Amsterdam) upphävde den dom som meddelats av Rechtbank Amsterdam (domstol i första instans i Amsterdam), då den ansåg att GS Media inte hade gjort intrång i C. Hermès upphovsrätt genom att lägga upp hyperlänkarna, eftersom fotografierna redan hade offentliggjorts på webbplatsen Filefactory.com. Gerechtshof Amsterdam (appellationsdomstol i Amsterdam) tog inte ställning till huruvida publiceringen av fotografierna på webbplatsen Filefactory.com utgjorde ett intrång i C. Hermès upphovsrätt. Gerechtshof Amsterdam (appellationsdomstol i Amsterdam) fann däremot att GS Media hade agerat rättsstridigt gentemot Sanoma m.fl. när GS Media lade upp dessa hyperlänkar, eftersom de uppmanade besökarna på GeenStijl att titta på de fotografier som olagligt hade lagts upp på Filefactory.com, vilka utan dessa hyperlänkar inte hade varit lätta att hitta. Gerechtshof Amsterdam (appellationsdomstol i Amsterdam) ansåg däremot att GS Media hade gjort intrång i C. Hermès upphovsrätt när den lade upp en del av ett av dessa fotografier på webbplatsen GeenStijl.
9.

Avdelning V i förordning nr 1698/2005 har rubriken ”Stöd från EJFLU” och innehåller bestämmelser om finansieringen av landsbygdsutvecklingspolitiken, bland vilka ingår artikel 71, som har rubriken ”Stödberättigande utgifter”. I artikel 71.1, 71.2 och 71.3 första stycket föreskrivs följande: ”1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 39.1 i [rådets] förordning (EG) nr 1290/2005 [av den 21 juni 2005 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken (EUT L 209, s. 1)] skall utgifterna berättiga till stöd från EJFLU om det utbetalande organet faktiskt betalar ut stödet under perioden 1 januari 2007–31 december 2015. De insatser som medfinansieras bör inte ha avslutats innan denna period börjar. Nya utgifter som tillkommer i samband med ändringar i ett program enligt artikel 19 skall vara stödberättigande från och med den dag då kommissionen får in en begäran om ändring. 2. Utgifter kan endast berättiga till stöd från EJFLU om de avser sådana insatser som beslutats av programmets förvaltningsmyndighet, eller under dess ansvar, i enlighet med det behöriga organets urvalskriterier. 3. Reglerna för vilka utgifter som är stödberättigande skall fastställas på nationell nivå, med förbehåll för särskilda krav i denna förordning när det gäller vissa landsbygdsutvecklingsåtgärder.”
13.

Artikel 18, med rubriken ”Den ansvariga medlemsstatens skyldigheter”, i förordningen innehåller följande föreskrifter: ”1. Den ansvariga medlemsstaten ska vara skyldig att … c) på de villkor som anges i artiklarna 23, 24, 25 och 29 återta en tredjelandsmedborgare eller en statslös person som har återkallat en ansökan under prövning och lämnat in en ansökan i en annan medlemsstat eller som befinner sig i en annan medlemsstat utan uppehållstillstånd, … 2. … I de fall som omfattas av punkt 1 c ska den ansvariga medlemsstaten, om den hade beslutat att avbryta prövningen av en ansökan efter det att den dragits tillbaka av den sökande före avgörande i sak i första instans, säkerställa att den sökande har rätt att begära att prövningen av hans eller hennes ansökan slutförs eller rätt att lämna in en ny ansökan om internationellt skydd, som inte ska behandlas som en efterföljande ansökan enligt direktiv 2013/32/EU. I dessa fall ska medlemsstaterna säkerställa att prövningen av ansökan slutförs. …”
5.

I bilaga C artikel 1 a i Istanbulkonventionen definieras transportmedel som ”alla fartyg … svävare, flygplan, vägfordon med motor … samt rullande järnvägsmateriel …”. I bilaga C artikel 1 b definieras kommersiellt bruk som ”transport av personer mot betalning eller industriell eller kommersiell transport av varor, även mot betalning”. ( *5 ) I bilaga C artikel 1 c definieras privat bruk som ”transport endast för personligt bruk, som inte omfattar någon form av kommersiellt bruk”. ( *6 )
15.

Svarande i det nationella målet är den behöriga nationella myndigheten – Secretary of State for Business, Innovation and Skills. Rätt att intervenera i det nationella målet beviljades de båda organisationerna British Union for the Abolition of Vivisection, numera Cruelty Free International (nedan kallad CFI) och European Coalition to End Animal Experiments (nedan kallad ECEAE) (tillsammans kallade intervenienterna).
14.

Järnvägen går genom ett naturområde som de spanska myndigheterna den 29 juli 2008 klassificerade som särskilt skyddsområde för fåglar. Klassificeringen gjordes med andra ord efter det att projektet hade godkänts och miljökonsekvensbedömningen genomförts av de spanska myndigheterna. Innan området hade klassificerats som särskilt skyddsområde hade det sedan år 1998 redan klassificerats som område nr 238 (spannmålsslätter vid Ecija-Osuna) i Inventory of Important Birds Areas in the European Community (förteckning över viktiga områden för fågelfaunan i Europeiska gemenskapen (nedan kallad IBA-förteckningen). I området finns flera arter som nämns i bilaga I till fågeldirektivet, bland andra Otis tarda.
42.

Den väsentliga frågan är således huruvida det per fusionsdagen fortfarande existerade en fordran från Sparkassen Versicherungs sida till följd av tecknandet av de efterställda obligationerna. För att detta ska kunna avgöras, behöver det utredas huruvida emittentens ställning per den dagen visade att de aktuella medlen existerade. Även om en fusion ju inte innebär att det överlåtande bolaget utöver att upplösas även likvideras, förefaller det nödvändigt att per tidpunkten för fusionen och övertagandet fastställa beloppen för de tillgångar och skulder som därigenom överförs till det övertagande bolaget. Detta är något som revisorerna normalt ägnar avsevärd uppmärksamhet åt. Att upprätta räkenskaper vid detta tillfälle förefaller mig vara ett normalt försiktighetsmått, om så endast för att undvika att man beaktar poster som saknar värde och i själva verket utgör fiktiva tillgångar.
29.

Under dessa omständigheter har Hoge Raad der Nederlanden (Nederländernas högsta domstol) beslutat att förklara målet vilande och ställa följande tolkningsfrågor till domstolen: ”1. Ska artikel 11 A.1 b i sjätte direktivet tolkas så, att beskattningsunderlaget för en leverans i den mening som avses i artikel 5.7 a i sjätte direktivet inte omfattar kostnader för mark eller andra råämnen eller material för vilka den skattskyldige har betalat mervärdesskatt vid förvärvet, i förevarande fall genom upplåtandet av en sakrätt som ger nyttjanderätt till en fast egendom? Ska frågan besvaras annorlunda om den skattskyldige med stöd av den nationella lagstiftningen – oavsett om denna på den punkten strider eller inte strider mot sjätte direktivet – har dragit av nämnda mervärdesskatt vid anskaffandet? 2. Ska artikel 11 A.1 b i sjätte direktivet i ett fall som förevarande, där mark med byggnader under uppförande mottas tillsammans med upplåtandet av en sakrätt i den mening som avses i artikel 5.3 b i sjätte direktivet, tolkas så, att beskattningsunderlaget för en leverans i den mening som avses i artikel 5.7 a i sjätte direktivet omfattar värdet på arrendeavgiften, det vill säga värdet på de belopp som årligen ska betalas under sakrättens löptid eller återstående löptid?”
33.

Att tillämpa det svenska beskattningssystemet på en enda investeringsform, det vill säga investeringar i aktier, skulle inte leda till neutralitet i förhållande till konjunkturen, utan till en orättvist hög beskattning under år med dålig konjunktur och till ”skattegåvor” andra år. Dessutom skulle det också leda till skillnader mellan skattskyldiga beroende på den faktiska avkastningen av de aktier som de har investerat i, eftersom aktier i ett bolag vid en given tidpunkt kan ge rätt till högre utdelning i förhållande till det investerade kapitalet än aktier i ett annat bolag, oberoende av den ekonomiska konjunkturen. Det ska än en gång påpekas att beskattningssystemet i fråga garanterar den neutralitet som den svenska lagstiftaren vill uppnå endast om det tillämpas på hela det kapital som en given skattskyldig person investerat, i förevarande fall en pensionsstiftelse, oberoende av innehållet i den skattskyldiges investeringsportfölj.
18.

Av detta följer att rättspraxis enligt domen First National Bank of Chicago är tillämplig även på bitcoins. En överföring av bitcoins är som sådan inte en beskattningsgrundande händelse. Eftersom David Hedqvist emellertid planerar att köpa och sälja bitcoins för svenska kronor till ett pris där ett påslag har gjorts jämfört med växelkursen på en viss växlingssajt, inbegriper denna verksamhet tillhandahållande av tjänster mot ersättning i den mening som avses i artikel 2.1 c i mervärdesskattedirektivet, nämligen i form av växlingstjänster.
58.

Det har slutligen vad gäller kriteriet avseende en eventuell nedläggning av verksamheten visats att TAP från och med den 1 maj 1993, det vill säga direkt efter AIA:s avveckling, hade börjat utföra en del av de charterflygningar som AIA hade åtagit sig att utföra under sommaren år 1993. Verksamheten har således inte varit nedlagd under en avsevärd tid. Tvärtom fortsatte verksamheten, eftersom TAP, cirka 15 dagar efter AIA:s avveckling, trädde in i AIA:s ställe för att genomföra avtalen avseende de berörda flygningarna.
30.

Med tanke på betydelsen av detta förfarande och de ekonomiska fördelar som verksamhetsutövare kan ha av att inte rapportera sina utsläpp fullt ut, har unionslagstiftaren dock beslutat att myndigheterna inte automatiskt kan förlita sig på de rapporter som verksamhetsutövarna ger in, utan de måste först genomgå en särskild kontroll. Enligt artikel 15 första stycket i direktivet och bilaga V till direktivet ska kontrollören vara ”oberoende av verksamhetsutövaren, … utföra sina uppgifter på ett korrekt, objektivt och professionellt vis” och vara kvalificerad för uppgiften. Denne ska beakta de rapporter som verksamhetsutövarna ger in samt övervakningssystemen under föregående år och – i synnerhet – kontrollera att uppgifterna är ”tillförlitliga, trovärdiga och korrekta”.
38.

Enligt artikel 8 i mödraskyddsdirektivet ska medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att arbetstagare är berättigade till sammanhängande barnledighet under minst 14 veckor under tiden före eller efter förlossningen enligt nationell lagstiftning eller praxis. Barnledighet syftar till att skydda dels kvinnans fysiologiska tillstånd under och efter graviditeten, dels den särskilda relationen mellan kvinnan och hennes barn under den period som följer efter graviditeten, för att förhindra att förhållandet störs genom den ökade belastning som ett samtidigt utövande av en yrkesverksamhet innebär. ( 22 )
70.

För det andra och under alla omständigheter, vilket redan anförts ovan i punkt 48, kan den skattemässiga behandlingen av betalningsmottagaren oberoende av reciprocitetsprincipen ( 52 ) inte rättfärdiga diskrimineringen av den skattskyldiga person som saknar hemvist i landet. Lagstiftningen i fråga, närmare bestämt artikel 50 § EStG, förbjuder alla avdrag för ”särskild utgift” i allmänhet i det fall den betalningsskyldige är begränsat skattskyldig. Den skattskyldiga person som saknar hemvist i landet har följaktligen under inga omständigheter rätt att göra avdrag för privat understöd och detta oberoende av såväl betalningsmottagarens hemvist som den omständigheten att betalningsmottagaren beskattas för dessa utbetalningar. Denna lagstiftning syftar inte på något sätt till att upprätthålla en väl avvägd fördelning av beskattningsrätten och kan under inga omständigheter anses utgöra en proportionerlig åtgärd för att uppnå detta syfte.
128.

Artikel 14 i direktiv 2008/115 jämförd med skäl 12 i samma direktiv ger garantier av ekonomisk och social art som ”tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i ett land men för tillfället inte kan avlägsnas” kan åberopa ”i avvaktan på återvändande”. Således ska medlemsstaterna under tidsfristen för frivillig avresa och under de perioder under vilka avlägsnandet har skjutits upp se till att hålla familjemedlemmar samlade och garantera akutsjukvård och nödvändig behandling av sjukdomar. De ska även se till att underåriga ges tillträde till det grundläggande utbildningsväsendet och att utsatta personers särskilda behov beaktas. Bestämmelsen härrör från artikel 5 i direktiv 2008/115, enligt vilken medlemsstaterna när de genomför direktivet ska ta vederbörlig hänsyn till den berörda tredjelandsmedborgarens medicinska, familjerelaterade och sociala situation, i synnerhet vederbörandes hälsotillstånd.
9.

Artikel 2 c i förordning nr 1120/2099 har följande lydelse: ”Vid tillämpning av avdelning III i förordning (EG) nr 73/2009 och den här förordningen används följande beteckningar med de betydelser som här anges: … c) permanent betesmark: mark som utnyttjas till att odla gräs eller annat örtartat foder naturligt (självsådd) eller genom odling (insådd) och som under fem år eller mer inte ingår i växtföljden på jordbruksföretaget, dock inte [uttagen] areal … I detta sammanhang avses med gräs eller annat örtartat foder alla örtartade växter som är vanliga i naturliga betesmarker eller brukar ingå i fröblandningar för betes- eller ängsmark i medlemsstaten, oavsett om sådana marker används för bete. …”
(3)

I försäkringsperioden för en pensionering ska även räknas in den period under vilken de berörda hade uppnått den ålder som avses i artikel 68 första och andra styckena, men under vilken det fattades fem år av avgiftsbetalning innan rätten till pension erhållits och under vilken försäkringsavgifter har erlagts beräknade på grundval av den lägsta inkomst som garanteras egenföretagare och som fastställs med stöd av lagen för finansiering av obligatorisk statlig försäkring på dagen för betalning av dessa avgifter, när nämnda period inte räknas som försäkringsperiod med stöd av en annan bestämmelse i denna lag.