PERSONALDOMSTOLENS DOM

(första avdelningen)

den 25 maj 2011

Mål F-22/10

Luis María Bombín Bombín

mot

Europeiska kommissionen

”Personalmål – Tjänstemän – Tjänstledighet av personliga skäl – Årlig ledighet – Överföring av ledighet – Tjänsteman som har lämnat sin tjänst – Ekonomisk ersättning”

Saken: Talan väckt enligt artikel 270 FEUF, som är tillämplig på Euratomfördraget enligt dess artikel 106a, genom vilken Luis María Bombín Bombín yrkat ogiltigförklaring av kommissionens beslut att, vid tidpunkten då han gick i pension, bevilja honom ersättning beräknad på grundval av en resterande ledighet av 29 dagar som inte tagits ut.

Domslut: Talan ogillas och sökanden ska ersätta samtliga rättegångskostnader.

Sammanfattning

1. Tjänstemän – Tjänstledighet – Årlig ledighet – Överföring till det kommande året av all ledighet som inte tagits ut – Villkor

(Tjänsteföreskrifterna, artikel 1e.2; bilaga V artikel 4 första stycket; Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/88, artikel 7.1)

2. Tjänstemän – Tjänstledighet – Årlig ledighet – Definitivt upphörande av tjänsten efter en tjänstledighet av personliga skäl – Ekonomisk ersättning för ledighet som inte tagits ut – Villkor för beviljande

(Tjänsteföreskrifterna, bilaga V artikel 4)

3. Tjänstemän – Principer – Skydd för berättigade förväntningar – Villkor – Individuellt semesterintyg som inte undertecknats – Handling som inte ger upphov till berättigade förväntningar

1. Även om rätten till ledighet som tjänats in under kalenderåret i princip, enligt artikel 4 första stycket i bilaga V till tjänsteföreskrifterna, ska tas ut under samma år, framgår det också av samma bestämmelse att en tjänsteman får föra över all ledighet som inte har tagits ut under ett kalenderår till det kommande kalenderåret, om tjänstemannen av andra skäl än tjänstens krav inte har kunnat utnyttja sin årliga ledighet.

Vidare gäller att andra skäl, trots att de inte är hänförliga till tjänstens krav, kan rättfärdiga en överföring av all ledighet som inte har tagits ut, med hänsyn till det ändamål som eftersträvas med rätten till årlig ledighet. Detta gäller i synnerhet om en tjänsteman, som är sjukskriven under hela eller en del av kalenderåret, av denna anledning inte har kunnat utöva sin rätt till ledighet. Artikel 7.1 i direktiv 2003/88 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden, som enligt artikel 1e.2 i tjänsteföreskrifterna är tillämplig på tjänstemän, ska nämligen tolkas så, att en tjänsteman som inte har kunnat utöva sin rätt till årlig ledighet under kalenderåret, på grund av att hon eller han har varit sjukskriven, ska garanteras en möjlighet att faktiskt kunna ta ut den årliga ledigheten efter detta kalenderår.

Om däremot inget av ovannämnda skäl, oavsett huruvida de är hänförliga till tjänstens krav, kan motivera att en tjänsteman inte har kunnat utnyttja sin årliga ledighet före det pågående kalenderårets slut, får det antal dagar, som inte tagits ut, som förs över till det kommande året inte överstiga tolv dagar.

(se punkterna 27–29)

Hänvisning till

Domstolen: 20 januari 2009, Schultz-Hoff, C-350/06 och C-520/06, punkterna 43 och 55; 10 september 2009, Vicente Pereda, C-277/08, punkterna 22–25

Personaldomstolen: 15 mars 2011, Strack mot kommissionen, F-120/07, punkterna 55–58

2. En tjänsteman som har varit tjänstledig av personliga skäl till dess att hon eller han gått i pension har rätt till ekonomisk ersättning för mer än tolv dagars ledighet som inte har tagits ut endast om det är fastställt att tjänstemannen, dagen innan vederbörande påbörjade sin tjänstledighet av personliga skäl, inte hade kunnat utnyttja ledigheten av andra skäl än tjänstens krav.

Den omständigheten att tjänstemannen har beviljats tjänstledighet av personliga skäl kan inte utgöra ett skäl för att föra över all ledighet som inte har tagits ut till och med den dagen, eftersom det är på tjänstemannens ansökan som vederbörande har beviljats sådan tjänstledighet. Ledighet som inte tagits ut och som tjänstemannen förfogade över när han påbörjade tjänstledigheten har under dessa omständigheter förts över till senare år inom den gräns av tolv dagar som föreskrivs i artikel 4 i bilaga V till tjänsteföreskrifterna.

(se punkterna 30, 31 och 33)

3. Rätten att göra anspråk på skydd för berättigade förväntningar, vilken utgör en av Europeiska unionens grundläggande principer, tillkommer varje enskild som befinner sig i en situation av vilken det framgår att den europeiska administrationen, genom att ge tydliga, ovillkorliga och samstämmiga försäkringar, grundade på uppgifter från behöriga och tillförlitliga källor, har väckt grundade förhoppningar hos denne. I detta hänseende kan ett individuellt semesterintyg som inte undertecknats inte anses härröra från en tillräckligt behörig och tillförlitlig källa. Även om det antogs att denna handling kunde anses härröra från en sådan källa, kan det inte heller slås fast att administrationen formellt skulle ha tagit ställning till en tjänstemans överföring av all ledighet som inte tagits ut till kommande år.

(se punkt 32)

Hänvisning till

Förstainstansrätten: 16 mars 2005, Ricci mot kommissionen, T-329/03, punkt 79