Domstolens beslut (första avdelningen) den 16 september 1997. - Casper Koelman mot Europeiska kommissionen. - Överklagande - Förordning nr 17 - Avslag på ett klagomål - Motivering. - Mål C-59/96 P.



Rättsfallssamling 1997 s. I-04809



Sammanfattning



Nyckelord

1 Överklagande - Grunder - Felaktig bedömning av faktiska omständigheter - Avvisning

(EG-fördraget, artikel 168a; EG-stadgan för domstolen, artikel 51)

2 Konkurrens - Administrativt förfarande - Prövning av klagomål - Kommissionens skyldighet att genom ett beslut avgöra huruvida det föreligger ett överträdande - Föreligger inte - Beslut om avskrivning - Motivering - Inverkan på de nationella domstolarnas bedömning av det omtvistade avtalet

(EG-fördraget, artiklarna 85, 86 och 189; rådets förordning nr 17, artikel 3)

3 Överklagande - Grunder - Upprepning av de grunder och argument som har framförts inför förstainstansrätten - Kan inte tas upp till sakprövning - Avvisning

(EG-stadgan för domstolen, artiklarna 49 och 51; domstolens rättegångsregler, artikel 112.1 c)

4 Talan om fördragsbrott - Kommissionens rätt att agera - Utrymme för skön

(EG-fördraget, artikel 169)

Sammanfattning

5 Ett överklagande kan enligt artikel 168a i EG-fördraget och artikel 51 i EG-stadgan för domstolen endast grundas på överträdelse av rättsregler, vilket utesluter en bedömning av de faktiska omständigheterna.

6 Artikel 3 i förordning nr 17 tillerkänner inte den person som har ingivit ett klagomål enligt nämnda artikel rätten att erhålla ett slutgiltigt beslut från kommissionen, på sätt som avses i artikel 189 i fördraget, beträffande huruvida den påstådda överträdelsen föreligger eller inte. Det ankommer däremot på kommissionen att, när det vid den anhängiggörs ett klagomål, noggrant pröva de omständigheter som kommer till dess kännedom, i syfte att bedöma om dessa omständigheter tyder på ett beteende som skulle kunna snedvrida konkurrensen inom den gemensamma marknaden och påverka handeln mellan medlemsstaterna, och att upplysa klaganden om de skäl som har lett till att den har beslutat att avskriva ärendet. Den omständigheten att ett avtal eller ett samordnat förfarande, till och med en överträdelse av artikel 85.1 i fördraget, som enligt kommissionen föreligger, skulle kunna vara föremål för undantag enligt artikel 85.3 i fördraget, om kommissionen skulle ha givits möjlighet till detta, är tillräcklig för att motivera att kommissionen avslår ett klagomål utan att slutgiltigt avgöra huruvida det föreligger en överträdelse av artikel 85.1.

För övrigt är det fortfarande möjligt för ett företag som anser sig orsakas skada av ett konkurrensbegränsande uppträdande, att inför de nationella domstolarna, i synnerhet då kommissionen har beslutat att inte bifalla klagomålet, göra gällande sina rättigheter enligt artikel 85.1 och artikel 86 i fördraget, vilka har direkt effekt i förhållandet mellan enskilda.

Vad avser "lettres de confort", i den mån de endast är baserade på de omständigheter som kommissionen har kännedom om, återger de kommissionens bedömning samt avslutar ett granskningsförfarande och hindrar inte de nationella domstolar inför vilka det har gjorts gällande att ifrågavarande avtal är oförenliga med artikel 85 att mot bakgrund av de uppgifter som de förfogar över bedöma de ifrågavarande avtalen på ett annat sätt. Även om det inte är bindande för de nationella domstolarna, utgör det yttrande som har delgivits i ett sådant "lettre de confort" likväl en faktisk omständighet som de nationella domstolarna kan beakta vid sin prövning av huruvida avtalen eller förfarandena i fråga är förenliga med artikel 85.

7 Ett överklagande som är begränsat till att upprepa eller att i text återge de grunder och argument som har framförts inför förstainstansrätten, inbegripet de som är baserade på omständigheter som förstainstansrätten uttryckligen har förkastat, uppfyller inte kraven på motivering enligt artikel 51 i EG-stadgan för domstolen och artikel 112.1 c i domstolens rättegångsregler och kan således inte prövas. Ett sådant överklagande utgör i själva verket helt enkelt en begäran om omprövning av den talan som har väckts vid förstainstansrätten, vilket enligt artikel 49 i EG-stadgan för domstolen ligger utanför domstolens behörighet.

8 Kommissionen är inte tvungen att inleda något förfarande enligt artikel 169 i fördraget, utan den förfogar över ett utrymme för skönsmässig bedömning, vilket utesluter möjligheten för enskilda att kräva att den fattar beslut i en viss riktning.