ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
14

Bilaga II till förordningen innehåller bestämmelser avseende färdjournalen, vilka transportörer och organisatörer av långa transporter mellan medlemsstaterna eller med tredjeland av de berörda djuren enligt artikel 4.5 i förordningen ska följa. Färdjournalen består av fem avsnitt, vilka avser planering av befordran, avsändningsort, bestämmelseort, transportörens rapport med avseende på dels faktisk resväg, vilo- omlastnings- och utförselställen, dels skadade eller döda djur under befordran, och eventuella avvikelserapporter. I bilagan finns bland annat följande bestämmelser: ”… 3. Organisatören skall … b) ombesörja att den behöriga myndigheten på avsändningsorten på ett sätt som denna myndighet fastställer erhåller en, utom vad gäller nummer på veterinärintygen, korrekt ifylld och undertecknad kopia av avsnitt 1 av färdjournalen senast två arbetsdagar före avresan, c) följa eventuella instruktioner som den behöriga myndigheten ger i enlighet med artikel 14.1, d) se till att färdjournalen är stämplad enligt kraven i artikel 14.1, e) se till att färdjournalen åtföljer djuren under befordran fram till bestämmelseorten eller, om det gäller export till ett tredjeland, minst fram till utförselstället. 4. Djurhållare på avsändningsorten och på bestämmelseorten, om denna ligger på gemenskapens territorium, skall fylla i och underteckna de relevanta avsnitten av färdjournalen. De skall snarast möjligt informera den behöriga myndigheten om eventuella reservationer de har angående efterlevnaden av bestämmelserna i denna förordning och skall för detta ändamål använda mallen i avsnitt 5. … 7. Om djur exporteras till ett tredjeland skall transportörerna överlämna färdjournalen till den officiella veterinären vid utförselstället. För export av levande nötkreatur som omfattas av exportbidrag behöver avsnitt 3 i färdjournalen inte fyllas i om det enligt jordbrukslagstiftningen krävs en rapport. 8. Den transportör som avses i avsnitt 3 i färdjournalen skall behålla a) en kopia av den ifyllda färdjournalen, … [Angivna d]okument … skall inom en månad efter det att färdjournalen fyllts i göras tillgängliga för den behöriga myndighet som beviljade transportören tillstånd samt, på begäran, den behöriga myndigheten på avsändningsorten, och transportören skall förvara dokumenten under minst tre år från den dag då kontrollen skedde. Dokument som anges i led a skall återsändas till den behöriga myndigheten på avsändningsorten inom en månad efter det att befordran avslutats, om inte de [navigerings]system används som avses i artikel 6.9. …”
57

I det nationella målet är det den beskattningsbara person som äger den egendom som förrättningsmannen sålt på auktion och inte den som är skyldig att betala in skatten som är skyldig att inge en mervärdesskattedeklaration i vilken försäljningen av denna egendom tas upp. Det är också den beskattningsbara personen, och inte den som är skyldig att betala in skatten, som har rätt att göra avdrag för ingående mervärdesskatt på den mervärdesskatt som ska betalas. Detta avdrag avser den beskattningsperiod under vilken nämnda transaktion ägde rum.
38

När förmedlarna lämnar in försändelser till bpost som de dessförinnan har samlat in hos de olika avsändarna, medför detta däremot inte någon ökning av den totala mängden försändelser till förmån för bpost. Härav följer att – förutom i de sällsynta fall då förmedlarna själva också är avsändare – förmedlarnas verksamhet inte i sig bidrar till en ökning av den mängd försändelser som lämnas in till bpost.
15

I artikel 1.1 och 1.4 i dekretet från ministern för miljö samt för skydd av naturresurserna och av havet av den 17 december 2009 föreskrivs följande: ”1. Övervakningssystemet för att kunna spåra avfall, nedan även kallat Sistri, vilket administreras av karabinjärkårens specialenhet för miljöskydd (Comando carabinieri per la Tutela dell’Ambiente), ska börja gälla a) 180 dagar efter det att detta dekret har trätt i kraft för ursprungliga producenter av farligt avfall – inbegripet dem som avses i artikel 212.8 i lagstiftningsdekret [nr 152/2006] – med fler än 50 anställda, för verksamhetsutövare som är ursprungliga producenter av sådant icke-farligt avfall som avses i artikel 184.3 c, d och g i lagstiftningsdekret [nr 152/2006] med fler än 50 anställda, för handlare och mäklare, för konsortier som bildats för återvinning och materialåtervinning av särskilda typer av avfall och som anordnar avfallshanteringen för konsortiemedlemmarnas räkning, och för sådana företag som avses i artikel 212.5 i lagstiftningsdekret [nr 152/2006], vilka samlar in och transporterar specialavfall, för verksamhetsutövare som återvinner och bortskaffar avfall och för sådana aktörer som avses i artikel 5.10 i detta dekret, b) 210 dagar efter det att detta dekret har trätt i kraft för verksamhetsutövare som är ursprungliga producenter av farligt avfall – inbegripet dem som avses i artikel 212.8 i lagstiftningsdekret[nr 152/2006] – som har upp till 50 anställda och för ursprungliga producenter av sådant icke-farligt avfall som avses i artikel 184.3 c, d och g i lagstiftningsdekret [nr 152/2006] som har mellan 11 och 50 anställda. … 4. Verksamhetsutövare som är ursprungliga producenter av sådant icke-farligt avfall som avses i artikel 184.3 c, d och g i lagstiftningsdekret [nr 152/2006] och som inte har fler än 10 anställda, sådana företag som samlar in och transporterar eget icke-farligt avfall som avses i artikel 212.8 i lagstiftningsdekret [nr 152/2006], jordbrukare enligt artikel 2135 i civillagen (codice civile) som producerar icke-farligt avfall och verksamhetsutövare som är ursprungliga producenter av icke-farligt avfall från andra verksamheter än de som avses i artikel 184.3 c, d och g i lagstiftningsdekret [nr 152/2006] får frivilligt ansluta sig till Sistri från och med det datum som avses i punkt 1 b.”
30

Mot denna bakgrund beslutade Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) att vilandeförklara målet och ställa följande frågor till domstolen: ”1) Innebär det användning av statliga medel, i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF, att göra en bussfil på en allmän väg tillgänglig för Londons taxibilar men inte för [”minicabs”] under de timmar då bussfilsmarkeringen gäller, under de omständigheter som är aktuella i förevarande mål? 2) a) Vilket är det relevanta mål som ska beaktas vid bedömningen av huruvida Londons taxibilar och ”minicabs” befinner sig i en jämförbar rättslig och faktisk situation, för att avgöra huruvida beslutet att göra en bussfil på en allmän väg tillgänglig för Londons taxibilar men inte för ”minicabs” under de timmar då bussfilsmarkeringen gäller är en selektiv åtgärd enligt artikel 107.1 FEUF? b) För det fall det kan visas att det relevanta målet, vid besvarandet av fråga 2 a, åtminstone delvis är att skapa ett säkert och effektivt transportsystem, och att det finns säkerhets- och/eller effektivitetshänsyn som motiverar att Londons taxibilar får föras i bussfiler men som inte i samma utsträckning gäller i fråga om ”minicabs”, kan det då anses att åtgärden inte är en selektiv åtgärd enligt artikel 107.1 FEUF? c) Är det vid besvarandet av fråga 2 b nödvändigt att beakta huruvida den medlemsstat som åberopar dessa hänsyn dessutom har visat att den förmånliga behandlingen av Londons taxibilar jämfört med ”minicabs” är proportionerlig och inte går utöver vad som är nödvändigt? 3) Är beslutet att göra en bussfil på en allmän väg tillgänglig för Londons taxibilar men inte för ”minicabs” under de timmar då bussfilsmarkeringen gäller ägnat att påverka handeln mellan medlemsstaterna, i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF, när vägen i fråga är belägen i centrala London och det inte finns något hinder för medborgare i någon medlemsstat att äga eller föra vare sig Londons taxibilar eller ”minicabs”?”
5

Artikel 2 a, c, e, f, och g i nämnda direktiv har följande lydelse: ”I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges: a) internationellt skydd: flyktingstatus och status som alternativt skyddsbehövande enligt definitionerna i leden d och f. … c) flykting: en tredjelandsmedborgare som med anledning av välgrundad fruktan för förföljelse på grund av ras, religion, nationalitet, politisk åskådning eller tillhörighet till viss samhällsgrupp befinner sig utanför det land där han eller hon är medborgare och som inte kan eller på grund av sin fruktan inte vill begagna sig av det landets skydd … … e) person som uppfyller kraven för att betecknas som alternativt skyddsbehövande: en tredjelandsmedborgare eller statslös person som inte uppfyller kraven för att betecknas som flykting, men där det finns grundad anledning att förmoda att den berörda personen, om han eller hon återsänds till sitt ursprungsland, eller, i fråga om en statslös person, till det land där han eller hon tidigare hade sin vanliga vistelseort, skulle utsättas för en verklig risk att lida allvarlig skada enligt artikel 15 … och som inte kan, eller på grund av en sådan risk inte vill, begagna sig av det landets skydd. f) status som alternativt skyddsbehövande: en medlemsstats erkännande av en tredjelandsmedborgare eller en statslös person som en person som uppfyller kraven för att betecknas som skyddsbehövande i övrigt. g) ansökan om internationellt skydd: en ansökan om skydd som ges in till en medlemsstat av en tredjelandsmedborgare eller statslös person och där det finns skäl att anta att personen söker flyktingstatus eller status som alternativt skyddsbehövande och att denne inte uttryckligen ansöker om en annan typ av skydd som ligger utanför detta direktivs tillämpningsområde och som kan omfattas av en separat ansökan.”
8

Bilaga I till direktivet, med rubriken ”Krav som gäller avloppsvatten från tätbebyggelse”, har följande lydelse: ”A. Ledningsnät Ledningsnäten skall vara anpassade till kraven på vattenrening. Vid konstruktion, byggnad och underhåll av ledningsnät skall bästa tillgängliga teknik som inte medför oskäliga kostnader användas. Därvid skall särskilt beaktas — avloppsvattnets volym och sammansättning, — att läckor inte uppkommer, — att förorening av recipienten till följd av dagvattenutsläpp begränsas. B. Utsläpp från reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse till recipienten … 1. Avloppsreningsverk skall utformas eller ändras så att representativa prover kan tas på inkommande vatten och på det renade vattnet före utsläpp i recipienten. 2. Om utsläpp från reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse omfattas av reningskrav enligt artikel 4 och 5, skall de krav som anges i tabell 1 vara uppfyllda. … D. Referensmetoder för övervakning och utvärdering 1. Medlemsstaterna skall säkerställa att en övervakningsmetod används som åtminstone uppfyller de krav som anges i det följande. … 2. Flödesproportionella eller tidsbaserade dygnsprover skall tas i samma, väldefinierade punkt i utflödet och vid behov i inflödet till reningsverket, för att kontrollera att de krav för utsläppt spillvatten som gäller enligt detta direktiv efterlevs. God internationell laboratoriesed skall iakttas för att motverka att proverna förändras under tiden mellan insamling och analys. 3. Det minsta antalet årliga prover skall fastställas med hänsyn till reningsverkets storlek. Proverna insamlas med jämna mellanrum under året enligt följande: — 2000 till 9 999 pe 12 prover under det första året, Fyra prover under följande år om det kan visas att vattnet under det första året överensstämmer med kraven i detta direktiv. Om ett av fyra prover är negativt, måste 12 prover tas under det följande året. …”
22

Under dessa omständigheter beslutade Tartu ringkonnakohus att förklara målet vilande och att ställa följande tolkningsfrågor till domstolen: ”1. Ska artikel 3.1 i förordning nr 661/2008 … tolkas så, att importören och den första oberoende kunden i [unionen] alltid måste vara en och samma person? 2. Ska artikel 3.1 i förordning nr 661/2008 … jämförd med beslut 2008/577 … tolkas så, att befrielsen från antidumpningstull endast gäller den första oberoende kunden i [unionen] som ännu inte har sålt varan vidare innan deklarationen lämnas in? 3. Ska artikel 66 i tullkodexen… jämförd med artikel 251 i förordning nr 2454/93 … och övriga förfaranderegler om efterhandsändringar i tulldeklarationen tolkas så, att om det i samband med import av en vara har lämnats en felaktig uppgift om mottagaren i en deklaration och tullbefrielsen enligt artikel 3.1 i förordning nr 661/2008 … skulle ha tillämpats om uppgiften om mottagaren hade varit korrekt, ska det då vara möjligt att dels på begäran ogiltigförklara denna deklaration även efter det att varan har frigjorts, dels rätta uppgiften om mottagaren, eller ska artikel 220.2 i tullkodexen … tolkas så, att tullmyndigheterna under sådana omständigheter inte har rätt att genomföra en bokföring i efterhand? 4. Om båda alternativen i den tredje frågan besvaras nekande, ska det då anses vara förenligt med artikel 20 i stadgan … jämförd med artiklarna 28.1 FEUF och 31 FEUF att det enligt artikel 66 i tullkodexen … jämförd med artikel 251 i förordning nr 2454/93 … och övriga förfaranderegler om efterhandsändringar i tulldeklarationen att det inte är möjligt att på begäran ogiltigförklara en tulldeklaration efter det att varan har frigjorts eller att rätta uppgiften om mottagaren i fall där tullbefrielsen enligt artikel 3.1 i förordning nr 661/2008 … skulle ha tillämpats om uppgiften om mottagaren hade varit korrekt?”
59

Under dessa omständigheter och mot bakgrund av ovanstående överväganden ska den ställda tolkningsfrågan besvaras på följande sätt. Artikel 3.1 i det första direktivet ska tolkas så, att begreppet ”användning av fordon” i den bestämmelsen omfattar all användning av ett fordon som överensstämmer med dess sedvanliga funktion. Manövrering av en traktor på gården till ett lantbruk i syfte att köra in det släpfordon som traktorn var försedd med i en lada, såsom i det nationella målet, kan därför omfattas av detta begrepp, vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera.
9

Universitetet är en statlig högskola tillhörande delstaten Freie und Hansestadt Hamburg (nedan kallad delstaten Hamburg). Universitetet är ett offentligrättsligt organ i den mening som avses i artikel 1.9 i direktiv 2004/18 och följaktligen en upphandlande myndighet. Universitetet hade för avsikt att införa ett databehandlingssystem för högskoleadministration och gjorde därför en jämförelse mellan ett system som utvecklats av Datenlotsen och ett system som utvecklats av HIS. Efter att ha jämfört de båda databehandlingssystemen valde universitetet att köpa in systemet från HIS och tilldelade detta bolag, den 7 april 2011, ett kontrakt direkt utan att genomföra något förfarande för offentlig upphandling enligt direktiv 2004/18. Det uppskattade värdet på kontraktet uppgick till 840 000 euro.
17

I de förteckningar över kvalitetsviner fso, som offentliggjorts av Europeiska kommissionen i Europeiska unionens officiella tidning den 17 februari 2006 (EUT C 41, s. 1) och den 10 maj 2007 (EUT C 106, s. 1) enligt artikel 54.5 i förordning nr 1493/1999, fanns den skyddade ursprungsbeteckningen ”Vinohradnícka oblasť Tokaj” upptagen som beteckning på vin från vinodlingsområdet Tokaj i Slovakien. Den skyddade ursprungsbeteckningen hade förts in av kommissionen på grundval av uppgifter som lämnats av de slovakiska myndigheterna, enligt vilka den skyddade ursprungsbeteckningen fanns angiven i artikel 8 och 34 i lag nr 182/2005 av den 17 mars 2005 om vinodling och vin (Zákon o vinohradníctve a vinárstve) (nedan kallad lag nr 182/2005).
Mål C‑404/13

The Queen, på begäran av: ClientEarth

mot

The Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

(begäran om förhandsavgörande från Supreme Court of the United Kingdom)

”Begäran om förhandsavgörande — Miljö — Luftkvalitet — Direktiv 2008/50/EG — Gränsvärden för kvävedioxid — Skyldighet att ansöka om förlängning av den fastställda tidsfristen med ingivande av en luftkvalitetsplan — Sanktioner”

Sammanfattning – Domstolens dom (andra avdelningen) av den 19 november 2014

Miljö — Luftföroreningar — Luftkvalitet — Direktiv 2008/50 — Gränsvärden för skydd av människors hälsa — Kvävedioxid — Omöjligt att iaktta gränsvärdena i en viss zon eller tätbebyggelse — Förlängning av tidsfristerna — Villkor — Upprättande av en luftkvalitetsplan — Ingivande av en ansökan — Undantag från dessa skyldigheter — Föreligger inte (Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/50, artikel 22.1 och bilaga XI) Miljö — Luftföroreningar — Luftkvalitet — Direktiv 2008/50 — Gränsvärden för skydd av människors hälsa — Kvävedioxid — Omöjligt att iaktta gränsvärdena i en viss zon eller tätbebyggelse — Den berörda medlemsstaten har inte ansökt om förlängning av den tidsfrist som fastställts i direktivet — Upprättande av en luftkvalitetsplan — Inte tillräckligt för att komma till rätta med det bristande iakttagandet av de skyldigheter som följer av direktivet (Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/50, artiklarna 13, 22.1 och 23.1 andra stycket och bilaga XI) Miljö — Luftföroreningar — Luftkvalitet — Direktiv 2008/50 — Gränsvärden för skydd av människors hälsa — Kvävedioxid — Omöjligt att iaktta gränsvärdena i en viss zon eller tätbebyggelse — Luftkvalitetsplaner — Rätt för enskilda som berörs direkt att av de behöriga nationella myndigheterna utverka upprättandet av en sådan plan (Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/50, artiklarna 13 och 22.1) Miljö — Luftföroreningar — Luftkvalitet — Direktiv 2008/50 — Gränsvärden för skydd av människors hälsa — Kvävedioxid — Bristande iakttagande av en medlemsstat — Det har inte ansökt om förlängning av den tidsfrist som fastställts i direktivet — Skyldighet för medlemsstaterna att upprätta en luftkvalitetsplan — Det ankommer på de nationella domstolarna att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att denna skyldighet iakttas (Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/50, artiklarna 13, 22.1 och 23.1 andra stycket)
23

Under dessa omständigheter beslutade Varhoven administrativen sad att vilandeförklara målet och att ställa följande frågor till domstolen: ”1) Ska artikel 11.9 och 11.10 första meningen i [grundförordningen] (nu förordning nr 1225/2009) jämförd med artikel 2.8 och 2.9 i samma förordning tolkas så, att – om omständigheterna är oförändrade i den mening som avses i artikel 11.9 – dessa bestämmelser har företräde framför varje underförstådd befogenhet som institutionerna tilldelas enligt artikel 11.3 i grundförordningen för att fastställa exportpriset, inbegripet – vad beträffar [förordning nr 1279/2007] – institutionernas underförstådda befogenheter att pröva den framtida tillförlitligheten av [SSM:s] exportpriser genom att jämföra dessa med minimipriserna enligt prisåtagandena och med priserna för försäljning till tredjeland? Påverkas svaret på första frågan av att institutionerna beslutar, såsom beträffande [SSM] och [förordning nr 1279/2007], att ändra antidumpningsåtgärden (sänka antidumpnings-tullsatsen) vid utövandet av sina befogenheter i samband med bedömningen av varaktigheten av förändringen av de omständigheter som rör dumpning i enlighet med artikel 11.3 i samma förordning? 2. Följer det av svaret på fråga 1 att kommissionen borde ha tillämpat den metod för att fastställa exportpriset som användes under den första undersökningen – i förevarande fall i enlighet med artikel 2.8 i [förordning nr 384/1996] – under de omständigheter som beskrivs i den del av [förordning nr 1279/2007] som avser fastställandet av [SSM:s] exportpris och mot bakgrund av att det i [förordning nr 1279/2007] saknas uttryckliga bevis för förändring, i den mening som avses i artikel 11.9 i grundförordningen, som skulle kunna motivera tillämpningen av en ny metod? 3. Med beaktande av svaren på frågorna 1 och 2: Ska den del av [förordning nr 1279/2007] som avser fastställandet och införandet av individuella antidumpningsåtgärder som rör import av [de aktuella produkterna] tillverkade av [SSM], anses vara antagen i strid med artikel 11.9 och 11.10 jämförd med artikel 2.8 i grundförordningen, det vill säga på en felaktig rättslig grund, och därför anses vara ogiltig i denna del?”
49

Som tredje grund har klagandena gjort gällande att tribunalen åsidosatte artikel 23.2 i förordning nr 1/2003, proportionalitetsprincipen, principen om likabehandling och principen om att straff ska vara individuella, enligt vilken ett företag endast kan åläggas sanktioner för omständigheter som det personligen kan läggas till last, genom att inte bifalla deras talan såvitt avsåg den grund under vilken det gjorts gällande att det hade gjorts en felaktig tillämpning av taket på 10 procent med avseende på den period som föregick YKK Holdings förvärv av YKK Stocko – en period under vilken YKK Stocko ansågs ensamt ansvarigt för överträdelsen.
4

Artikel 2 i den senare förordningen har rubriken ”Definitioner”. I artikel 2.1 i nämnda förordning, som har ersatt artikel 2.1 i förordning nr 1775/2005, anges följande: ”I denna förordning avses med 1. överföring: transport, vars avsikt är tillhandahållande till kunder, men inte leverans, av naturgas genom ett nät som i huvudsak består av högtrycksrörledningar, undantaget tidigare led i rörledningsnätet och undantaget den del av högtrycksrörledningarna som huvudsakligen används för lokal distribution av naturgas. ... 3. kapacitet: det maximala flöde, uttryckt i kubikmeter per tidsenhet eller som energienhet per tidsenhet, vilket nätanvändaren har rätt till enligt bestämmelserna i transportavtalet. ... 5. hantering av överbelastning: hantering av den systemansvarigas kapacitetsportfölj, så att dels den tekniska kapaciteten utnyttjas på bästa möjliga sätt och i högsta möjliga grad, dels eventuella överbelastningar och flaskhalsar upptäcks i tid. ... 7. nominering: nätanvändarens förhandsmeddelande till den systemansvariga för överföringssystemet om det faktiska gasflöde som nätanvändaren vill mata in i eller ta ut ur systemet. ... 9. funktionsduglighet: läge där naturgasens tryck och kvalitet i ett överföringsnät och även i nödvändig överföringsutrustning befinner sig inom de övre och nedre gränser som den systemansvariga för överföringssystemet har fastställt, så att naturgasöverföringen är tekniskt säkerställd. ... 18. teknisk kapacitet: största möjliga fasta kapacitet som den systemansvariga för överföringssystemet kan tillhandahålla nätanvändarna, med beaktande av systemets funktionsduglighet och överföringsnätets tekniska drift. ... 20. tillgänglig kapacitet: den del av den tekniska kapaciteten som ännu inte tilldelats och fortfarande finns tillgänglig i systemet. 21. avtalsbetingad överbelastning: situation där efterfrågan på fast kapacitet överstiger den tekniska kapaciteten. ... 23. fysisk överbelastning: läge där efterfrågan på faktisk överföring överstiger den tekniska kapaciteten.”
7

Artikel 6 i avdelning I, med rubriken ”Principer om uppgifternas kvalitet”, i kapitel II i direktivet har följande lydelse: ”1. Medlemsstaterna skall föreskriva att personuppgifter a) skall behandlas på ett korrekt och lagligt sätt, b) skall samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål; senare behandling får inte ske på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål. Senare behandling av uppgifter för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål skall inte anses oförenlig med dessa ändamål förutsatt att medlemsstaterna beslutar om lämpliga skyddsåtgärder, c) skall vara adekvata och relevanta och inte får omfatta mer än vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål för vilka de har samlats in och för vilka de senare behandlas, d) skall vara riktiga och, om nödvändigt, aktuella. Alla rimliga åtgärder måste vidtas för att säkerställa att personuppgifter som är felaktiga eller ofullständiga i förhållande till de ändamål för vilka de samlades in eller för vilka de senare behandlas, utplånas eller rättas, e) förvaras på ett sätt som förhindrar identifiering av den registrerade under en längre tid än vad som är nödvändigt för de ändamål för vilka uppgifterna samlades in eller för vilka de senare behandlades. Medlemsstaterna skall vidta lämpliga skyddsåtgärder för de personuppgifter som lagras under längre perioder för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål. 2. Det åligger den registeransvarige att säkerställa att punkt 1 efterlevs.”