ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
7

Artikel 10 i direktivet har följande lydelse: ”Medlemsstaterna skall föreskriva att den registeransvarige eller hans företrädare i vart fall skall ge den person från vilken uppgifter om honom själv samlas in följande information, utom i fall då han redan känner till informationen: a) Den registeransvariges och dennes eventuella företrädares identitet. b) Ändamålen med den behandling för vilken uppgifterna är avsedda. c) All ytterligare information, exempelvis – mottagarna eller de kategorier som mottar uppgifterna, – huruvida det är obligatoriskt eller frivilligt att besvara frågorna samt eventuella följder av att inte svara, – förekomsten av rättigheter att få tillgång till och att erhålla rättelse av de uppgifter som rör honom, i den utsträckning som den ytterligare informationen – med hänsyn till de särskilda omständigheter under vilka uppgifterna samlas in – är nödvändig för att tillförsäkra den registrerade en korrekt behandling.”
5

I artikel 114 i tullkodexen föreskrevs följande under bokstav D, med rubriken ”Aktiv förädling”: ”1. Förfarandet för aktiv förädling skall, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 115, medge att följande varor används i en eller flera förädlingsprocesser inom gemenskapens tullområde: a) Icke-gemenskapsvaror som är avsedda för återexport från gemenskapens tullområde som förädlingsprodukter, utan att dessa varor underkastats importtullar eller handelspolitiska åtgärder. b) Varor som övergår till fri omsättning med återbetalning eller eftergift av de importtullar som varorna är belagda med, om dessa varor exporteras från gemenskapens tullområde som förädlingsprodukter. 2. I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges: a) suspensionssystem: förfarandet för aktiv förädling enligt punkt 1 a. … c) förädlingsprocesser: – behandling av varor, inbegripet uppsättning eller montering av varorna eller anpassning av varorna till andra varor, – bearbetning av varor, – reparation av varor, inklusive återställande och justering av varor, och – användning av vissa varor definierade enligt kommittéförfarandet, vilka inte återfinns bland förädlingsprodukterna, men som möjliggör eller underlättar framställning av dessa produkter, även om de helt eller delvis förbrukas under framställningen. d) förädlingsprodukter: alla produkter som härrör från förädlingsprocesser. …”
11

De relevanta bestämmelserna i Abfallwirtschaftsgesetz av år 2002 (österrikisk förbundslag från år 2002 om avfallshantering) (nedan kallad AWG 2002), genom vilken direktiv 2008/98 införlivades, har följande lydelse: ”Definitioner 2 § 1) I denna federala lag definieras avfall som all lös egendom 1. som innehavaren har gjort sig av med eller har för avsikt att göra sig av med, eller 2. vars insamling, lagring, transport och behandling som avfall är nödvändig för att inte inverka negativt på allmänintresset (1 § tredje stycket). … 3a) Ett ämne eller ett föremål som uppkommer genom en produktionsprocess vars huvudsyfte inte är att producera detta ämne eller detta föremål kan endast betraktas som biprodukt i stället för som avfall om följande villkor är uppfyllda: 1. Det ska vara säkerställt att ämnet eller föremålet kommer att fortsätta att användas. 2. Ämnet eller föremålet ska kunna användas direkt utan någon annan bearbetning än normal industriell praxis. 3. Ämnet eller föremålet ska produceras som en integrerad del i en produktionsprocess. 4. Fortsatt användning är tillåten, det vill särskilt säga att ämnet eller föremålet kan användas utan betänkligheter på ett avsett ändamålsenligt sätt, att användningen av ämnet eller föremålet inte har någon negativ inverkan på allmänna intressen (jämför 1 § tredje stycket) och att alla relevanta rättsliga bestämmelser iakttas. … Undantag från tillämpningsområdet 3 § 1) Följande utgör inte avfall i den mening som avses i denna förbundslag: 1. avloppsvatten, inklusive övriga vatten som räknas upp i 1 § första stycket leden 1–4 och 6 samt andra stycket Verordnung über die allgemeine Begrenzung von Abwasseremissionen in Fließgewässer und öffentliche Kanalisationen (förordning om allmän begränsning av utsläpp av avloppsvatten i vattendrag och allmänna ledningar, BGBl. nr 186/1996). … När avfall upphör att vara avfall 5 § 1) Om inte annat föreskrivs i en förordning som avses i andra stycket eller i en förordning som avses i artikel 6.2 i direktiv 2008/98/EG om avfall, ska befintliga ämnen betraktas som avfall till dess att de själva eller de ämnen som härrör från dem används som ersättning för råvaror eller produkter som framställts av primära råvaror. Vid beredning inför återanvändning i den mening som avses i 2 § femte stycket led 6 upphör avfallet att vara avfall när återvinningsåtgärden har avslutats. … Fastställelsebeslut 6 § … 6) På begäran av en byggherre eller Umweltanwalt eller ex officio ska Landeshauptmann (ordföranden för delstatsregeringen) inom tre månader fastställa huruvida 1. en anläggning omfattas av kravet på tillstånd i enlighet med 37 § första eller tredje stycket eller i enlighet med 52 §, eller om det föreligger ett undantag enligt 37 § andra stycket, … 3. en ändring av en behandlingsanläggning omfattas av kravet på tillstånd i enlighet med 37 § första eller tredje stycket eller av kravet på anmälningsplikt enligt 37 § fjärde stycket. …”
24

Syftet med avdragssystemet i sjätte direktivet är att den mervärdesskatt som näringsidkaren ska betala eller har betalat inom ramen för sin ekonomiska verksamhet inte till någon del ska belasta honom själv. Det gemensamma systemet för mervärdesskatt garanterar följaktligen en fullständig neutralitet beträffande skattebördan för all ekonomisk verksamhet, oavsett syfte och resultat, under förutsättning att verksamheten, i princip, är mervärdesskattepliktig i sig (dom av den 3 juli 2019, The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge, C‑316/18, EU:C:2019:559, punkt 22 och där angiven rättspraxis).
25

Såvitt avser den tredje grundens första del, genom vilken klaganden hävdade att parlamentet hade behandlat henne på ett annat sätt än ledamöter som befann sig i jämförbara situationer, utan att ange tillräckliga skäl för detta, preciserade tribunalen inledningsvis, i punkt 76 i den överklagade domen, att handlingen från parlamentets utskott för rättsliga frågor och den inre marknaden av den 6 juni 2003, med rubriken ”Meddelande till ledamöterna nr 11/2003” och som avsåg ”Upphävande av immunitet enligt artikel [9] i protokollet om immunitet och privilegier. Principer som fastställts på grundval av ärenden som rör åsiktsyttringar” (nedan kallat meddelande nr 11/2003), vilken klaganden åberopat till stöd för den tredje grundens första del, inte är en akt från parlamentet, i den mening som avses i artikel 288 FEUF, och inte har någon bindande verkan. Tribunalen påpekade därefter, i punkterna 80 och 81 i den överklagade domen, att eftersom klaganden varken hade preciserat vilka handlingar eller yttranden som lades de parlamentsledamöter till last som hon hade angett som personer som kommit i åtnjutande av detta meddelande, eller under vilka omständigheter de aktuella händelserna hade ägt rum, hade klaganden inte visat att situationen för dessa ledamöter var jämförbar med hennes situation. Eftersom det inte fanns något direkt samband mellan den omtvistade tweeten och klagandens ämbete som parlamentsledamot, hade klaganden inte heller visat att parlamentet hade avvikit från den princip som anges i nämnda meddelande, enligt vilken immuniteten inte ska upphävas när de handlingar som läggs ledamoten till last ingår i ledamotens politiska verksamhet eller har ett direkt samband med denna.
5

I artikel 3.1 g och i och 3.2 i förordning nr 650/2012 anges följande: ”1. I denna förordning avses med … g) dom: varje arvsrättsligt avgörande som har meddelats av en domstol i en medlemsstat oavsett dess rubricering, såsom domstolstjänstemans beslut i fråga om rättegångskostnader, … i) officiell handling: en handling i en arvsfråga som har upprättats eller registrerats som en officiell handling i en medlemsstat och vars äkthet i) avser handlingens underskrift och innehåll, och ii) har bestyrkts av en offentlig myndighet eller annan för detta bemyndigad myndighet i ursprungsmedlemsstaten.” 2. I denna förordning avses med ’domstol’ alla rättsliga myndigheter och alla andra myndigheter och rättstillämpare som har behörighet i arvsfrågor och som utövar rättsliga funktioner eller agerar genom delegering från en rättslig myndighet eller agerar under kontroll av en rättslig myndighet, under förutsättning att sådana andra myndigheter och rättstillämpare garanterar opartiskhet och samtliga parters rätt att bli hörda och under förutsättning att deras beslut enligt lagen i den medlemsstat där de är verksamma a) kan bli föremål för överklagande eller förnyad prövning vid en rättslig myndighet och b) har liknande giltighet och verkan som ett beslut av en rättslig myndighet i samma fråga. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om de andra myndigheter och rättstillämpare som avses i första stycket i enlighet med artikel 79.”
29

Vidare innebär inte denna tolkning, i motsats till vad ON har hävdat, att lufttrafikföretagets skyldighet enligt artikel 9.3 i förordning nr 261/2004 att vid tillämpningen av denna artikel särskilt säkerställa behoven hos bland annat personer med nedsatt rörlighet, förlorar sitt innehåll. Även om lufttrafikföretaget inte är skyldigt att självt ansvara för formerna för genomförandet av inkvarteringen på hotellet av de passagerare vars flygning ställts in, är det icke desto mindre så, att lufttrafikföretaget måste tillhandahålla dem ett lämpligt omhändertagande, såsom anges i skäl 13 i förordningen, vilket innebär att lufttrafikföretaget måste välja hotell med omsorg, efter att ha försäkrat sig om att hotellet kan uppfylla rimliga förväntningar på kvalitet och säkerhet och, när det gäller personer med nedsatt rörlighet, såsom ON, se till att nämnda hotell är anpassat för att ta hand om dessa under goda förhållanden, genom att i förekommande fall informera nämnda hotell om de berörda passagerarnas begränsade rörlighet.
19

Genom dom av den 3 maj 2016 ogillade Landgericht Frankfurt am Main (Regionala domstolen i Frankfurt am Main, Tyskland) Constantin Film Verleihs talan. Constantin Film Verleih överklagade denna dom till Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Regionala överdomstolen i Frankfurt am Main, Tyskland), som genom dom av den 22 augusti 2018 delvis biföll överklagandet och förpliktade YouTube och Google att lämna ut e-postadresserna till de aktuella användarna men ogillade överklagandet i övrigt.
9

I artikel 281 första stycket punkt 2 i likums ”Par zemes privatizāciju lauku apvidos” (lagen om privatisering av mark inom landsbygdsområdena, Latvijas Republikas Augstākās Padomes un Valdības Ziņotājs, 1992, nr 32–34) föreskrivs att juridiska personer ”får förvärva äganderätten till jordbruksmark och mark som främst är avsedd att användas för jordbruk, och en andel av samäganderätten till sådan mark … [under förutsättning att de] uppfyller samtliga nedanstående villkor: … b) Parterna ska skriftligen intyga att marken, om den har varit föremål för direkt betalning under föregående år eller innevarande år, kommer att börja användas för jordbruksverksamhet inom ett år från det att den förvärvades, och garanterar att denna verksamhet ska vara varaktig, eller, om marken inte har varit föremål för direkt betalning under föregående år eller innevarande år, att de kommer att börja bruka marken för jordbruksändamål inom tre år efter förvärvet, samt garanterar att denna verksamhet ska vara varaktig. … f) Ägaren eller ägare som tillsammans företräder mer än hälften av det röstberättigade kapitalet i bolaget och samtliga personer som har rätt att företräda bolaget är medborgare i andra medlemsstater i Europeiska unionen, Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller Schweiziska edsförbundet, ska förfoga över ett intyg om registrering som unionsmedborgare och en handling som styrker kunskaper i det officiella språket på en nivå som motsvarar minst B2.”
16

Artikel 5.20.6.2.3 i Vlarem II har följande lydelse: ”Slagskuggan får uppgå till högst 30 timmars effektiv skugga per år, och högst 30 minuters effektiv skugga per dag, med avseende på varje relevant föremål som är känsligt för slagskugga i industriområden, med undantag för bostäder. Slagskuggan får uppgå till högst åtta timmars effektiv skugga per år och högst 30 minuters effektiv skugga per dag, med avseende på varje relevant föremål som är känsligt för slagskugga i alla andra områden och med avseende på bostäder i industriområden.”
1.

Domstolsförfarande – Åberopande av nya grunder under rättegången – Villkor – Grund som föranleds av omständigheter som framkommit först under rättegången – Begäran att få åberopa nya grunder har framställts för sent – Avvisning (Tribunalens rättegångsregler, artikel 84.1 och 84.2) (se punkterna 14–16 och 20–23)
34

Klagandena har åberopat fem grunder till stöd för överklagandet. Genom den första grunden har de gjort gällande att tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den fann att varken tullkodexen, den delegerade förordningen eller genomförandeförordningen ger kommissionen behörighet att fatta beslut som är bindande för de nationella tullmyndigheterna inom ramen för ett förfarande för beviljande av tillstånd för aktiv förädling. För det andra anser de att tribunalen gjorde sig skyldig till en felaktig rättstillämpning när den fann att kommissionens roll vid undersökningen av de ekonomiska villkoren är av rent formell karaktär. För det tredje har klagandena hävdat att tribunalen gjorde sig skyldig till en felaktig rättstillämpning när den fann att domen av den 11 maj 2006, Friesland Coberco Dairy Foods (C‑11/05, EU:C:2006:312) (nedan kallad Friesland Coberco-domen) är rättsligt bindande vid tolkningen av artikel 259.5 i genomförandeförordningen. Enligt den fjärde grunden gjorde tribunalen sig skyldig till felaktig rättstillämpning genom att inte, som bevis för att de omtvistade slutsatserna är bindande, beakta handlingen med rubriken ”Administrativ praxis för prövning av ekonomiska villkor enligt artikel 211.6 i [tullkodexen] och artikel 259 i [tillämpningsförordningen]”(Administrative practice regarding the examination of the economic conditions in accordance with Articles 211(6) (Union Customs Code (UCC)) and 259 (UCC Implementing Act (IA UCC))), av den 5 augusti 2016 (Ares(2016)4155451) (nedan kallad den administrativa ordningen). Genom den femte grunden har klagandena gjort gällande att tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning genom att inte slå fast att klagandena var direkt och personligen berörda av de omtvistade slutsatserna.
17

Den hänskjutande domstolen har i respektive begäran om förhandsavgörande angett att Ferrari mellan åren 1984 och 1991 saluförde en sportbilsmodell under namnet ”Testarossa” samt, fram till år 1996, de efterföljande modellerna 512 TR och F512 M. Under år 2014 tillverkade Ferrari ett enda exemplar av modellen Ferrari F12 TRS. Under den period som är relevant för bedömningen av användningen av de omtvistade varumärkena använde Ferrari varumärkena för att identifiera reservdelar och tillbehör till mycket dyra lyxsportbilar som tidigare hade saluförts under dessa varumärken.
29

Vad gäller artikel 62.2 i direktiv 2015/849 har Irland gjort gällande att dess införlivande säkerställs genom gällande lagstiftning, eftersom det är Irlands centralbank som, med stöd av Fitness and Probity Standards (code issued under Section 50 of the Central Bank Reform Act 2010) (Regler om redlighet och kompetens (lag antagen med stöd av artikel 50 i 2010 års lag om reform av centralbanken)), som denna bank antog år 2014, påför administrativa sanktioner.
14

3 § punkterna 2–4 i Szabad mozgás és tartózkodás jogával rendelkező személyek beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2007. évi I. törvény (lag I/2007 om inresa och vistelse för personer med rätt till fri rörlighet och vistelse), av den 18 december 2006 (Magyar Közlöny 2007/1.), i den lydelse som är tillämplig på omständigheterna i det nationella målet, har följande lydelse: ”2. En tredjelandsmedborgare som är familjemedlem till och följer med en medborgare i [Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES)] eller en ungersk medborgare, eller en tredjelandsmedborgare som är familjemedlem till och ansluter sig till en medborgare i EES eller en ungersk medborgare som är bosatt på ungerskt territorium, har rätt att resa in på ungerskt territorium om han eller hon innehar dels en giltig resehandling som har utfärdats under de tio närmast föregående åren och som är giltig i minst tre månader efter den planerade avresedagen, dels, såvida inte annat föreskrivs i en direkt tillämplig [unions]rättsakt eller i en internationell konvention, en giltig visering som berättigar till planerad vistelse i högst 90 dagar under en 180-dagarsperiod (nedan kallad ’planerad vistelse i högst 90 dagar’). 3. Rätt att resa in på ungerskt territorium i egenskap av familjemedlem tillkommer även varje tredjelandsmedborgare som innehar dels en giltig resehandling som har utfärdats under de tio närmast föregående åren och är giltig i minst tre månader efter den planerade avresedagen, dels, såvida inte annat föreskrivs i en direkt tillämplig [unions]rättsakt eller i en internationell konvention, en giltig visering som berättigar till planerad vistelse i högst 90 dagar. … 4. De personer som avses i punkterna 2 och 3 får resa in på ungerskt territorium utan visering om de innehar en i förevarande lag föreskriven handling som styrker deras uppehållsrätt eller ett uppehållskort som en stat som är part i [EES-avtalet] har utfärdat till en tredjelandsmedborgare som är familjemedlem till en [EES-medborgare].”
13

I artikel 52 i Contratto collettivo nazionale di lavoro per le banche di Credito Cooperativo, Casse Rurali ed Artigiane (Nationellt kollektivavtal för kooperativa kreditinstitut, jordbruks- och hantverkskassor) av den 7 december 2000, i den lydelse som är tillämplig på omständigheterna i det nationella målet i mål C‑37/19, föreskrivs, under rubriken ”Semester”, följande: ”… Rätten till semester är en rättighet som inte kan avstås. Semestern ska tas ut under det kalenderår som den hänför sig till. Om anställningsförhållandet upphör ska en arbetstagare som helt eller delvis inte har tagit ut semester för innevarande kalenderår, vilken han eller hon har förvärvat rätt till… med en tolftedel av den årliga semesterperioden för varje helt tjänstgöringsmånad från och med den 1 januari, ha rätt till en ersättning som motsvarar lönen för förlorade semesterdagar. Om arbetstagaren varit frånvarande från arbetet ska den semesterperiod som arbetstagaren har rätt till minskas med lika många tolftedelar som antalet månader arbetstagaren varit frånvarande. …”
3

I artikel 5 i direktiv 2008/95, med rubriken ”Rättigheter som är knutna till ett varumärke”, föreskrivs följande: ”1. Det registrerade varumärket ger innehavaren en ensamrätt. Innehavaren har rätt att förhindra tredje man, som inte har hans tillstånd, att i näringsverksamhet använda a) tecken som är identiska med varumärket med avseende på de varor och tjänster som är identiska med dem för vilka varumärket är registrerat, b) tecken som på grund av sin identitet eller likhet med varumärket och identiteten eller likheten hos de varor och tjänster som täcks av varumärket och tecknet kan leda till förväxling hos allmänheten, inbegripet risken för association mellan tecknet och varumärket. … 3. Om villkoren i punkterna 1 och 2 är uppfyllda får bland annat följande förbjudas: a) Att anbringa tecknet på varor eller deras förpackning. b) Att utbjuda varor till försäljning, marknadsföra dem eller lagra dem för dessa ändamål eller utbjuda eller tillhandahålla tjänster under tecknet. c) Att importera eller exportera varor under tecknet. …”
12

I artikel 3 i förordningen, som har rubriken ”Räckvidd”, föreskrivs följande: ”1. Denna förordning skall tillämpas för a) passagerare som reser från en flygplats belägen inom en medlemsstats territorium där fördragets bestämmelser är tillämpliga, … 2. Punkt 1 skall tillämpas under förutsättning att passagerare a) har en bekräftad platsreservation på den berörda flygningen och, utom i händelse av inställd flygning enligt artikel 5, har checkat in – på föreskrivet sätt och vid den tidpunkt som lufttrafikföretaget, researrangören eller en auktoriserad resebyrå angett skriftligen i förväg (inbegripet elektroniskt) eller, om ingen tid har angetts, – senast 45 minuter före angiven avgångstid, eller … 5. Denna förordning skall tillämpas på alla lufttrafikföretag som tillhandahåller transport av passagerare som omfattas av punkterna 1 och 2. Om ett lufttrafikföretag som inte har ett avtal med passageraren fullgör skyldigheter enligt denna förordning, skall företaget anses göra detta som ombud för den person som har ett avtal med passageraren. 6. Denna förordning skall inte påverka passagerares rättigheter enligt [rådets direktiv 90/314/EEG av den 13 juni 1990 om paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang (EGT L 158, 1990, s. 59; svensk specialutgåva, område 6, volym 3, s. 53)]. Denna förordning skall inte tillämpas i sådana fall då en paketresa ställs in av andra orsaker än inställd flygning.”
128

Slutligen har PTC kritiserat tribunalen för att inte ha prövat argumentet att utlämnandet av den omtvistade rapporten under perioden med ensamrätt till uppgifter allvarligt skulle undergräva beslutsförfarandet för eventuella ansökningar om godkännande för försäljning av generiska läkemedel under denna period. Domstolen konstaterar emellertid att PTC därmed avser beslutsförfaranden som skiljer sig från det beslutsförfarande under vilket denna rapport har ingetts, vilket inte kan påverka tribunalens konstaterande i punkt 100 i den överklagade domen att den sistnämnda beslutsförfarandet, det vill säga förfarandet för det villkorade godkännandet för försäljning av Translarna, hade avslutats vid tidpunkten för ansökan om tillgång till nämnda rapport.
21

IT Development överklagade domen till Cour d’appel de Paris (Appellationsdomstolen i Paris, Frankrike) och yrkade att denna domstol skulle hänskjuta en tolkningsfråga till EU-domstolen, upphäva domen i första instans och förklara att dess talan om intrång kan tas upp till sakprövning. IT Development yrkade även att Cour d’appel de Paris (Appellationsdomstolen i Paris) ska fastställa att Free Mobiles ändringar i programvaran utgör intrång, ålägga Free Mobile att betala IT Development 1440000 euro för den skada IT Development lidit, eller i andra hand, på avtalsrättsliga grunder, ålägga Free Mobile att betala IT Development 840000 euro för den skada IT Development lidit. IT Development yrkade dessutom att nämnda domstol, under alla omständigheter, vid äventyr av vite, ska förbjuda Free Mobile och dess underleverantör Coraso att använda programvaran och att hämta och återanvända uppgifter från denna.