9.

I den överklagade domen redovisas omständigheterna i den aktuella tvisten på följande sätt: ”1. Konsortium Südtiroler Baumschuler [nedan kallat KSB], vars rättigheter sedermera har övergått till sökanden, [Schniga], ingav den 18 januari 1999 en ansökan om gemenskapens växtförädlarrätt till växtsortsmyndigheten i enlighet med [förordning nr 2100/94]. 2. Denna ansökan registrerades med nr 1999/0033. 3. Ansökan avsåg gemenskapens växtförädlarrätt avseende äppelsorten (Malus Mill) Gala Schnitzer. 4. Växtsortsmyndigheten gav Bundessortenamt (den tyska federala växtsortsmyndigheten) i uppgift att utföra en teknisk provning, såsom anges i artikel 55.1 i förordning nr 2100/94. 5. Genom skrivelse av den 26 januari 1999 till KSB:s ombud, begärde växtsortsmyndigheten att KSB skulle lämna in det material som var nödvändigt för den tekniska provningen till både växtsortsmyndigheten och Bundessortenamt mellan den 1 mars och den 15 mars 1999. Detta material bestod av tio ympningsbara stubbskott i vegetativ vila. Växtsortsmyndigheten förklarade också att det ålåg KSB att uppfylla alla tillämpliga växtskydds- och tullvillkor vid sändningen av materialet. 6. Bundessortenamt mottog det nämnda materialet den 9 mars 1999. 7. Genom skrivelse av den 25 mars 1999 till KSB:s ombud bekräftade växtsortsmyndigheten att det begärda materialet hade mottagits. Växtsortsmyndigheten konstaterade att materialet hade lämnats in till Bundessortenamt i gott skick och inom tidsfristen, men att materialet inte hade åtföljts av ett sundhetscertifikat. Växtsortsmyndigheten begärde att KSB snarast möjligt skulle se till att denna nödvändiga handling lämnades in. 8. Den 23 april 1999 skickade KSB ett europeiskt växtpass till Bundessortenamt och förklarade att den myndighet som hade utfärdat passet, det vill säga växtskyddsmyndigheten i den autonoma provinsen Bolzano (Italien), hade uppgett att denna handling tjänade som sundhetscertifikat. 9. Bundessortenamt underrättade KSB i ett e-postmeddelande av den 3 maj 1999 om att materialet hade kommit in i tid, att det var tjänligt och att det europeiska växtpass som bifogats var fullgott med avseende på den tekniska provningen och kontrollen av de materiella kraven för att bevilja gemenskapens växtförädlarrätt. Bundessortenamt önskade likväl erhålla en kopia av ett officiellt certifikat som intygade att det inlämnade materialet inte bar på något virus. 10. KSB underrättade år 2001 Bundessortenamt om att det inte var möjligt att tillhandahålla det begärda sundhetscertifikatet, eftersom det hade framkommit att det material som lämnats in i mars 1999 för den tekniska provningen bar på latenta virus. 11. Bundessortenamt underrättade, genom e-postmeddelande av den 4 maj 2001, växtsortsmyndigheten om att den ämnade gräva upp det smittade materialet med rötterna för att undvika att smittan spreds till andra växter. Den föreslog även att växtsortsmyndigheten skulle anmoda KSB att lämna in nytt material, fritt från virus, för att den tekniska provningen skulle kunna påbörjas på nytt. 12. Växtsortsmyndigheten gav i ett e-postmeddelande till Bundessortenamt av den 8 maj 2001 sitt godkännande till att gräva upp det smittade materialet med rötterna och förklarade att den beslutat förelägga KSB att lämna in nytt material, fritt från virus, senast i mars 2002. Växtsortsmyndigheten uppgav vidare att KSB inte kunde anses ansvarigt för situationen, eftersom det inte hade framgått av instruktionerna avseende inlämningen av materialet att materialet skulle vara fritt från virus. Av instruktionerna framgick endast att de krav som ett europeiskt växtpass ställer skulle uppfyllas. Växtsortsmyndigheten uppgav att det skulle vara orättvist att avslå ansökan avseende sorten Gala Schnitzer och att den föreslagna lösningen ansågs vara den bästa. 13. Växtsortsmyndigheten underrättade KSB genom e-postmeddelande av den 13 juni 2001 om att den i samråd med Bundessortenamt beslutat att ge KSB möjligheten att lämna in nytt material, fritt från virus, till Bundessortenamt i mars 2002, eftersom myndigheternas instruktioner avseende växtinlämningen och sundhetskraven inte var tillräckligt tydliga. Detta material skulle åtföljas av ett sundhetscertifikat som intygade att materialet var fritt från virus. Därefter skulle prövningen av ansökan avseende sorten Gala Schnitzer återupptas. 14. Bundessortenamt fann i sin slutliga rapport av den 16 december 2005, som grundade sig på den nya tekniska provningen, att sorten Gala Schnitzer är särskiljbar från den närmaste sorten, Baigent – vilken tjänar som referenssort – på grund av den ytterligare egenskapen ’Frukt: strimmornas bredd’. 15. Intervenienterna [Elaris] och [Brookfield], varav den ena innehar en licens för växtförädlarrätten avseende växtsorten Baigent och den andra innehar denna växtförädlarrätt, lämnade den 5 maj 2006 in invändningar till växtsortsmyndigheten mot beviljande av växtförädlarrätt avseende sorten Gala Schnitzer, i enlighet med artikel 59 i förordning nr 2100/94. 16. Invändningarna grundade sig på den tidigare beviljade växtförädlarrätten avseende äppelsorten (Malus Mill) Baigent. 17. De förhållanden som gjordes gällande till stöd för invändningarna var för det första de som avses i artikel 61.1 b i förordning nr 2100/94 – eftersom sökandens underlåtenhet att följa villkoren för inlämning av material till den tekniska provningen, såsom de angavs i växtsortsmyndighetens skrivelser av den 26 januari och den 25 mars 1999, borde ha föranlett växtsortsmyndigheten att avslå ansökan avseende sorten Gala Schnitzer – och för det andra de som avses i artikel 7 i förordning nr 2100/94 – eftersom sorten Gala Schnitzer inte skiljer sig från sorten Baigent. 18. Växtsortsmyndighetens ordförande godkände den 14 december 2006 användningen av den ytterligare egenskapen ’Frukt: strimmornas storlek’ för att bedöma om sorten Gala Schnitzer är särskiljbar. 19. Kommittén, som är behörig att fatta beslut avseende invändningar mot beviljande av gemenskapens växtförädlarrätt (nedan kallad kommittén), beviljade – genom beslut[en] EU 18759, OBJ 06-021 och OBJ 06-022 av den 26 februari 2007 – det sökta skyddet för sorten Gala Schnitzer och avslog invändningarna. 20. Den 11 april 2007 överklagade intervenienterna dessa tre beslut till växtsortsmyndighetens överklagandenämnd enligt artiklarna 67–72 i förordning nr 2100/94. 21. Genom [det angripna beslutet] ogiltigförklarade överklagandenämnden dels beslutet att bevilja gemenskapens växtförädlarrätt avseende sorten Gala Schnitzer, dels besluten att avslå invändningarna. Överklagandenämnden avslog dessutom ansökan avseende sorten Gala Schnitzer. Den fann särskilt att växtsortsmyndigheten, enligt artikel 61.1 b i förordning nr 2100/94, inte hade rätt att låta KSB lämna in nytt material efter det att KSB hade underlåtit att uppfylla kraven i ett föreläggande, i den mening som avses i artikel 55.4 i förordning nr 2100/94, enligt vilket växtsortsmyndigheten hade anmodat KSB att tillhandahålla ett sundhetscertifikat som intygade att det inlämnade materialet var fritt från virus.”