Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

1. Utomobligatoriskt ansvar - villkor - normativ rättsakt som innebär val av ekonomisk-politisk karaktär - tillräckligt klar överträdelse av en rättsregel av högre valör till skydd för enskilda - onormal och säregen skada

(artikel 215 andra stycket i EEG-fördraget)

2. Utomobligatoriskt ansvar - villkor - normativ rättsakt som innebär val av ekonomisk-politisk karaktär - tillräckligt klar överträdelse av en rättsregel av högre valör till skydd för enskilda - tilläggsavgift på mjölk - producenter som rättsstridigt förvägrats referenskvantiteter efter att ha ställt in sina leveranser i enlighet med bidragssystemet för avstående från saluförande eller för omställning - principen om skydd för berättigade förväntningar - överträdelse - skadeståndsansvar uppkommer

(artikel 215 andra stycket i EEG-fördraget, rådets förordningar nr 1078/77 och 857/84, kommissionens förordning nr 1371/84)

3. Utomobligatoriskt ansvar - villkor - normativ rättsakt som innebär val av ekonomisk-politisk karaktär - tillräckligt klar överträdelse av en rättsregel av högre valör till skydd för enskilda - tilläggsavgift på mjölk - producenter som ställt in sina leveranser i enlighet med bidragssystemet för avstående från saluförande eller för omställning - tilldelning av en särskild referenskvantitet beräknad på en rättsstridig nedsättningssats - principen om skydd för berättigade förväntningar - överträdelse - skadeståndsansvar uppkommer inte

(artikel 215 andra stycket i EEG-fördraget, rådets förordningar nr 1078/77, 857/84 och 764/89)

4. Utomobligatoriskt ansvar - skada - ersättning - mjölkproducenter som rättsstridigt förvägrats referenskvantiteter inom ramen för systemet för tilläggsavgift efter att ha ställt in sina leveranser i enlighet med bidragssystemet för avstående från saluförande eller för omställning - beräkningsmetoder - rätt till dröjsmålsränta

(artikel 215 andra stycket i EEG-fördraget)

Sammanfattning

1. Gemenskapens utomobligatoriska ansvar för skador som orsakats genom normativa rättsakter antagna av dess institutioner kan göras gällande endast om det föreligger en tillräckligt klar överträdelse av en rättsregel av högre valör till skydd för enskilda. I ett normativt sammanhang, för vilket det är utmärkande att det finns ett stort utrymme för skönsmässig bedömning, vilket är nödvändigt för genomförandet av den gemensamma jordbrukspolitiken, kan gemenskapens ansvar göras gällande endast om den berörda institutionen på ett uppenbart och allvarligt sätt har överskridit gränserna för sina befogenheter och om den påstådda skadan överskrider gränserna för de ekonomiska risker som normalt hänger samman med verksamheterna inom den berörda sektorn.

2. Villkoren för att utomobligatoriskt ansvar skall uppkomma för gemenskapen är uppfyllda vad beträffar förordning nr 857/84 om allmänna tillämpningsföreskrifter för tilläggsavgiften på mjölk, med de tillägg som gjorts genom förordning nr 1371/84, eftersom dessa förordningar har antagits i strid med principen om skydd för berättigade förväntningar, vilken är en överordnad allmän gemenskapsrättslig princip till skydd för enskilda. Gemenskapslagstiftaren överskred på ett uppenbart och allvarligt sätt gränserna för sitt utrymme för skönsmässig bedömning, eftersom lagstiftaren, utan att hänvisa till ett överordnat offentligt intresse, helt underlät att ta hänsyn till den särskilda situation vari befann sig en klart avgränsad grupp av näringsidkare, dvs. de producenter vilka på grund av ett åtagande i enlighet med förordning nr 1078/77 om införande av ett bidragssystem för avstående från saluförande av mjölk och mjölkprodukter och för omställning av mjölkkobesättningar inte levererade någon mjölk under referensåret. Gemenskapslagstiftaren gjorde sig därigenom skyldig till en tillräckligt klar överträdelse av en rättsregel av högre valör.

3. Gemenskapens utomobligatoriska ansvar kan inte göras gällande på grund av det förhållandet att förordning nr 764/89 föreskrev att de mjölkproducenter som på grund av ett åtagande i enlighet med förordning nr 1078/77 om införande av ett bidragssystem för avstående från saluförande av mjölk och mjölkprodukter och för omställning av mjölkkobesättningar inte levererade någon mjölk under referensåret, under vissa förutsättningar skulle tilldelas en särskild referenskvantitet om 60 procent av den mjölkkvantitet som de hade levererat under den tolvmånadersperiod som föregick den månad då ansökan om bidrag för avstående från saluförande ingavs.Denna bestämmelse strider visserligen mot de berörda producenternas berättigade förväntningar om att deras åtagande rörande avstående från saluförande eller rörande omställning skulle ha begränsad karaktär. Den konstaterade överträdelsen av principen om skydd för berättigade förväntningar kan emellertid inte betecknas som tillräckligt klar, eftersom den ifrågavarande förordningen - trots att den var rättsstridig för såvitt den föreskrev 60-procentsregeln - gjorde det möjligt för de berörda producenterna att återuppta verksamheten. Gemenskapslagstiftaren underlät således inte att ta hänsyn till de berörda producenternas situation. Dessutom gjorde gemenskapslagstiftaren genom att anta förordning nr 764/89 ett val av ekonomisk-politisk karaktär beträffande sättet för genomförandet av de principer som fastslogs i domstolens domar i målen 120/86 och 170/86. Detta val grundades dels på det trängande behovet att inte rubba den bräckliga stabilitet som hade uppnåtts på marknaden för mjölkprodukter, dels på behovet att finna en intressebalans mellan de berörda producenterna och övriga producenter som omfattades av mjölkkvotssystemet. Vid detta val tog gemenskapslagstiftaren hänsyn till ett överordnat offentligt intresse utan att på ett uppenbart och allvarligt sätt överskrida gränserna för sitt utrymme för skönsmässig bedömning på området.

4. Vid beräkningen av den skada som de mjölkproducenter lidit, vilka på ett rättsstridigt sätt förvägrades referenskvantiteter inom ramen för systemet för tilläggsavgift på mjölk efter att de hade ställt in sina leveranser i enlighet med bidragssystemet för avstående från saluförande eller för omställning, och som gemenskapen är skyldig att ersätta i enlighet med sitt utomobligatoriska ansvar skall - såvida det inte föreligger särskilda omständigheter som motiverar en annan bedömning - hänsyn tas till den uteblivna vinsten. Denna skall anses utgöras av skillnaden mellan, å ena sidan, de inkomster som de berörda producenterna skulle ha erhållit från mjölkleveranser som de skulle ha utfört om de, under den period då någon tilldelning av referenskvantiteter ursprungligen inte föreskrevs för dem, hade fått de referenskvantiteter de hade rätt till samt, å andra sidan, de inkomster som de faktiskt erhöll från mjölkleveranser under perioden utan hänsyn till någon referenskvantitet, med tillägg för de inkomster som de erhöll eller kunde erhållit under samma period från eventuella ersättningsverksamheter som de bort utöva för att begränsa skadans omfattning. På det på det sättet bestämda beloppet skall erläggas dröjsmålsränta från och med dagen för avkunnande av den dom varigenom gemenskapens skyldighet att ersätta skadan fastställs.