ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Begäran om förhandsavgörande framställd av Court of Appeal in Northern Ireland (Förenade Kungariket) den 2 oktober 2019 – TKF mot Department of Justice for Northern Ireland

(Mål C-729/19)

(2019/C 423/34)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Court of Appeal in Northern Ireland

Parter i det nationella målet

Klagande: TKF

Motpart: Department of Justice for Northern Ireland

Tolkningsfrågor

i Ska artikel 75.2 i förordning (EG) nr 4/2009 (1) (underhållsförordningen) tolkas så att den endast är tillämplig på ”domar” som meddelats i stater som var medlemsstater i unionen när dessa beslut fattades?

ii Med hänsyn till att Polen nu är medlem av Europeiska unionen och bunden av Haagprotokollet, kan avgöranden om underhållsskyldighet som meddelats av en polsk domstol 1999 och 2003, det vill säga innan Polen blev medlem av Europeiska unionen, nu registreras och verkställas i en annan EU-medlemsstat i enlighet med någon del av förordning (EG) nr 4/2009 (underhållsförordningen), och särskilt a) i enlighet med artikel 75.3 och artikel 56 i underhållsförordningen, b) i enlighet med artikel 75.2 och avsnitt 2 i kapitel IV i underhållsförordningen, c) i enlighet med artikel 75.2 a och avsnitt 3 i kapitel IV i underhållsförordningen, d) i enlighet med några andra artiklar i förordningen?

(1) Rådets förordning (EG) nr 4/2009 av den 18 december 2008 om domstols behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar samt samarbete i fråga om underhållsskyldighet (EUT L 7, 2009, s. 1).
A.

Förordningens tillämplighet (1) 1) Är förordningen (särskilt artiklarna 18 och/eller 19) tillämplig under omständigheter där passagerare har gjort förhandsbokningar och ingått transportavtal och där passagerartransporterna blivit inställda med minst sju veckors varsel före den tidtabellsenliga avgången på grund av den försenade leveransen av ett nytt fartyg till färjeoperatören? Har i detta avseende någon (eller samtliga) av följande faktorer betydelse för förordningens tillämplighet: a. Leveransen kom slutligen att bli försenad med 200 dagar. b. Färjeoperatören blev tvungen att ställa in avgångarna under en hel säsong. c. Det gick inte att hitta något alternativt fartyg som var lämpligt. d. Över 20 000 passagerare blev ombokade till andra avgångar hos färjeoperatören eller fick sina biljetter återbetalda. e. Avgångarna var på en ny rutt som öppnades av färjeoperatören och det fanns inte någon liknande alternativ förbindelse på den rutten?
Begäran om förhandsavgörande framställd av High Court (Irland) den 23 april 2019 — KS, MHK mot The International Protection Appeals Tribunal, the Minister for Justice and Equality, Ireland and the Attorney General

(Mål C-322/19)

(2019/C 220/27)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

High Court (Ireland)

Parter i det nationella målet

Klagande: KS, MHK

Motpart: The International Protection Appeals Tribunal, the Minister for Justice and Equality, Ireland and the Attorney General

Tolkningsfrågor

1) Kan vid tolkning av en EU-rättsakt som är tillämplig i en viss medlemsstat hänsyn tas till en annan rättsakt som inte är tillämplig på den medlemsstaten men som antagits samtidigt?

2) Gäller artikel 15 i direktiv 2013/33/EU (1) om mottagningsvillkor (omarbetning) för personer för vilka ett beslut om överföring enligt Dublin III-förordningen (förordning (EU) nr 604/2013 (2)) har antagits?

3) Har en medlemsstat vid införlivandet av artikel 15 i direktiv 2013/33/EU om mottagningsvillkor (omarbetning) rätt att utfärda en allmän föreskrift som i praktiken innebär att en sökande som kan bli föremål för överföring enligt Dublin III-förordningen (förordning (EU) nr 604/2013) kan tillskrivas varje eventuell försening vid eller efter antagandet av ett beslut om överföring?

4) Om en sökande som lämnar en medlemsstat, utan att ha ansökt om internationellt skydd där, reser till en annan medlemsstat där han eller hon ansöker om internationellt skydd och därefter blir föremål för ett beslut enligt Dublin III-förordningen (förordning (EU) nr 604/2013) om överföring till den första medlemsstaten, kan den därmed sammanhängande förseningen av handläggningen av ansökan om skydd då tillskrivas sökanden i den mening som avses i artikel 15 i direktiv 2013/33/EU om mottagningsvillkor (omarbetning)?

5) Om en sökande kan överföras till en annan medlemsstat enligt Dublin III-förordningen (förordning (EU) nr 604/2013), men denna överföring försenas på grund av ett förfarande för rättslig prövning som initierats av sökanden och som lett till ett uppskjutande av överföringen till följd av ett domstolsbeslut om inhibition av överföringen, kan den därmed sammanhängande förseningen av handläggningen av ansökan om internationellt skydd då tillskrivas sökanden i den mening som avses i artikel 15 i direktiv 2013/33/EU om mottagningsvillkor (omarbetning), antingen allmänt eller när det i dessa förfaranden kan fastställas att ansökan om rättslig prövning är ogrundad, vare sig det är uppenbart eller inte, eller utgör rättegångsmissbruk?

(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/33/EU av den 26 juni 2013 om normer för mottagande av personer som ansöker om internationellt skydd, EUT L 180, 2013, s. 96.

(2) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 604/2013 av den 26 juni 2013 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat, EUT L 180, 2013, s. 31.
Begäran om förhandsavgörande framställd av Court of Appeal (Förenade kungariket) den 18 mars 2019 — United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited mot Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Mål C-235/19)

(2019/C 172/25)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Court of Appeal

Parter i det nationella målet

Klagande: United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited

Motpart: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Tolkningsfråga

Är tillhandahållanden av sådana förvaltningstjänster som tillhandahålls till förvaltarna av (a) försäkringsgivare och/eller (b) icke-försäkringsgivare att anse som försäkringstransaktioner i den mening som avses i artikel 135.1 a i mervärdesskattedirektivet (1) (tidigare artikel 13B a i sjätte direktivet)?

(1) Rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 347, 2006, s. 1).
C 148/12

Överklagande ingett den 4 januari 2019 av Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet av den dom som tribunalen (sjunde avdelningen, i utökad sammansättning) meddelade den 24 oktober 2018 i mål T-447/16, Pirelli Tyre mot EUIPO

(Mål C-6/19)

(2019/C 148/12)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) (ombud: J. Ivanauskas)

Övriga parter i målet: Pirelli Tyre SpA, The Yokohama Rubber Co. Ltd

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

— ogiltigförklara den överklagade domen, och

— förplikta Pirelli Tyre SpA att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

EUIPO har som enda grund anfört ett åsidosättande av artikel 7.1 e ii I förordning nr 40/94 (1).

— Genom att kräva att ett tecken som visar en del av en produkt, för att omfattas av artikel 7.1 e ii i förordning nr 40/94, kvantitativt och kvalitativt måste representera en betydande del av den produkten, har tribunalen missförstått villkoren för detta registreringshinder.

— Tribunalen ansåg felaktigt att en enda skåra som återges i det ifrågasatta tecknet inte fyller någon teknisk funktion, i den mening som avses i artikel 7.1 e ii i förordning nr 40/94, eftersom den på ett däcks slitbanemönster återfinns tillsammans med andra beståndsdelar. För det första kräver artikel 7.1 e ii i förordning nr 40/94 en prövning av det tekniska resultat som uppnåtts av det utmärkande draget hos den produkt som representeras av det aktuella tecknet, i stället för det tekniska resultat som uppnås av hela produkten. För det andra är det i den mening som avses i artikel 7.1 e ii i förordning nr 40/94 utan betydelse huruvida en enda skåra som representeras i det omtvistade tecknet kombineras med andra beståndsdelar av ett däcks slitbanemönster, eftersom den har ett eget tekniskt resultat och bidrar till att däckets slitbana fungerar.

— Tribunalen har felaktigt antagit att registreringen av en enda skåra som representeras i det ifrågasatta tecknet inte kunde hindra Pirellis konkurrenter från att tillverka och marknadsföra däck med identiska eller liknande skåror. Även om ett däcksmönster består av kombinationen och samspelet mellan olika beståndsdelar, skulle åtminstone en del av allmänheten kunna identifiera olika typer av skåror som finns på ett däckmönster.

(1) Rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken (EGT L 11, 1994, s. 1).
C 164/33

Överklagande ingett den 1 mars 2019 av Ryanair DAC, tidigare Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd, av den dom som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 13 december 2018 i mål T-165/15, Ryanair and Airport Marketing mot kommissionen

(Mål C-203/19 P)

(2019/C 164/36)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Ryanair DAC, tifigare Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd (ombud: E. Vahida, avocat, I.-G. Metaxas-Maranghidis, Δικηγόρος, G. Berrisch, Rechtsanwalt och B. Byrne, Solicitor)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen

Klagandenanas yrkanden

Klagandena yrkar att domstolen ska

— upphäva tribunalens dom av den 13 december 2018 i mål T-165/15, och

— ogiltigförklara artiklarna 1.1, 1.2 (i de delar som de avser klagandena), artiklarna 3, 4 och 5 i kommissionens beslut (EU) 2015/1227 (1) av den 23 juli 2014 om statligt stöd SA.222614 (C 53/07) eller i andra hand, återförvisa målet till tribunalen för förnyad handläggning, och under alla omständigheter

— förplikta kommissionen att ersätta klagandenas kostnader för överklagandet och i samband med målet T-165/15 i tribunalen.

Grunder och huvudargument

Klagandena har åberopat följande grunder till stöd för sitt överklagande.

För det första gjorde tribunalen en felaktig tillämpning av artikel 41 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och klagandens rätt till försvar i förfarandena vid kommissionen. Tribunalen gjorde fel när den gjorde skillnad mellan de specifika rättigheterna i artikel 41.2 i stadgan och den allmänna rätten till god förvaltning i artikel 41.1 i stadgan. Den gjorde även fel när den fann att rättigheterna i artikel 41.2 inte är tillämpliga i utredningar om statligt stöd. Tribunalen gjorde också fel när den fann att det förelåg en motstridighet mellan artikel 41.1 och 41.2 i stadgan och artiklarna 107 och 108 FEUF. Slutligen gjorde tribunalen fel när den fann att klagandena endast kunde anses utgöra en informationskälla i utredningen.

För det andra åsidosatte tribunalen artikel 107.1 FEUF genom en felaktig tolkning av begreppet fördel. Tribunalen gjorde fel när den fann att det vid tillämpningen av testet marknadsekonomisk aktör inte fanns någon rangordning av metoder mellan en jämförande analys och andra metoder. Vidare gjorde tribunalen fel när den fann att kommissionen hade rätt att frångå den jämförande analysen och avvisa den jämförande bevisning som ingetts av klagandena. Slutligen gjorde tribunalen fel när den fann att kommissionen vid tillämpningen av lönsamhetsökningstestet inte var skyldig att försäkra sig om att de förväntade marginalkostnaderna och de förväntade ökade inkomsterna från icke luftfartsrelaterad verksamhet avspeglade hur en marknadsekonomisk aktör skulle ha drivit flygplatsen.

(1) Kommissionens beslut (EU) 2015/1227 av den 23 juli 2014 om statligt stöd SA.22616 (C 53/07) som Frankrike har genomfört till förmån för handels- och industrikamrarna i Pau-Béarn, Ryanair, Airport Marketing Services och Transavia (C(2014) 5085) (EUT L 201, 2015, s. 109).
1)

Ska artiklarna 4.1 c ii, 7.1 och 8.1 i Europaparlamentets och rådets beslut nr 626/2008/EG av den 30 juni 2008 om urval och tillståndsgivning avseende system som tillhandahåller mobila satellittjänster (MSS) (1) tolkas på så sätt att medlemsstaternas behöriga myndigheter som avses i artikel 8.1 i det beslutet — i händelse det är fastslaget att den operatör som utvalts i enlighet med avdelning II i detta beslut inte har tillhandahållit mobila satellittjänster via ett mobilsatellitsystem till det slutdatum som anges i artikel 4.1 c ii i detta beslut — ska vägra att bevilja operatören tillstånd för installation av kompletterande markkomponenter, eftersom denne inte har infriat det åtagande som gjorts i samband med ansökan?
C 72/8

Begäran om förhandsavgörande framställd av Conseil d'État (Frankrike) den 14 december 2018 – GAEC Jeanningros mot Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Ministre de l'Économie et des Finances

(Mål C-785/18)

(2019/C 72/11)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Conseil d'État

Parter i det nationella målet

Klagande: GAEC Jeanningros

Motparter: Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Ministre de l'Économie et des Finances

Övrig rättegångsdeltagare: Comité interprofessionnel de gestion du Comté

Tolkningsfråga

Ska artikel 53 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 av den 21 november 2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel, (1) artikel 6 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 664/2014 av den 18 december 2013 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 vad gäller fastställandet av unionssymboler för skyddade ursprungsbeteckningar, skyddade geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter och vad gäller vissa regler om ursprung, vissa procedurregler och vissa kompletterande övergångsbestämmelser, (2) och artikel 10 i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 668/2014 av den 13 juni 2014 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012, (3) jämförda med artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, tolkas så, att den nationella domstolen – i den särskilda situation där Europeiska kommissionen på begäran av de nationella myndigheterna i en medlemsstat har godtagit att ändra produktspecifikationen för ett namn och registreringen av den kontrollerade ursprungsbeteckningen, trots att ansökan fortfarande är föremål för ett överklagande vid nationell domstol i denna stat – får besluta att det inte längre finns anledning att döma i målet eller om den med hänsyn till rättsverkningarna, av en eventuell ogiltigförklaring av den angripna rättsakten, för giltigheten av Europeiska kommissionens registrering, ska pröva lagenligheten av den nationella myndighetens rättsakt?

(1) EUT L 343, s. 1.

(2) Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 664/2014 av den 18 december 2013 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 vad gäller fastställandet av unionssymboler för skyddade ursprungsbeteckningar, skyddade geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter och vad gäller vissa regler om ursprung, vissa procedurregler och vissa kompletterande övergångsbestämmelser (EUT L 179 av den 19.06.2014, s. 17).

(3) Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 668/2014 av den 13 juni 2014 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel (EUT L 179, s. 36).
Begäran om förhandsavgörande framställd av First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Förenade kungariket) den 5 november 2018 – Amoena Ltd mot Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Mål C-677/18)

(2019/C 25/31)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Parter i det nationella målet

Klagande: Amoena Ltd

Motpart: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Giltighetsfrågor

1. Har tullkodexkommittén och Europeiska kommissionen gjort ett uppenbart fel genom att klassificera protesbehåar a) enligt kapitel 62 i Europeiska unionens kombinerade nomenklatur (1) enligt nummer 6212, som särskilt omfattar ”bysthållare”, och undernummer 6212 10 90 i KN, i stället för b) enligt kapitel 90 enligt nummer 9021 och undernummer 9021 10 10 som tillbehör till konstgjorda kroppsdelar, i den mening som avses i anmärkning 2 b till kapitel 90 i KN?

2. Utgör genomförandeförordningen (2) en oberättigad begränsning av möjligheten att klassificera tillbehör till konstgjorda kroppsdelar enligt nummer 9021 och anmärkning 2 b till kapitel 90 i KN, som innebär att Europeiska kommissionen genom att anta genomförandeförordningen har överskridit sin behörighet (ultra vires)?

3. Utgör genomförandeförordningen ett åsidosättande av principen om lojalt samarbete i artikel 4.3 [FEU] i en situation där a) Europeiska kommissionen ska respektera de nationella domstolarnas avgöranden, men också främja en enhetlig (och korrekt) tillämpning av tullkodexen och KN, b) Supreme Court i Förenade kungariket enhälligt har funnit att protesbehåar ska klassificeras enligt kapitel 90 i KN enligt nummer 9021, och c) Supreme Courts avgörande har lagts fram vid Europeiska kommissionen som översänt avgörandet till samtliga medlemsstater tillsammans med en sammanfattning av Supreme Courts domskäl?

(1) KN.

(2) Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/1167 av den 26 juni 2017 om klassificering av vissa varor i Kombinerade nomenklaturen (EUT L 170, 2017, s. 50) (genomförandeförorningen).
—

under alla omständigheter förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna, Under alla omständigheter, i den händelse tribunalens dom av den 12 juli 2018 i mål T-455/14 Pirelli & C. SpA/kommissionen, inte upphävs av domstolen, med stöd av dess obegränsade behörighet enligt artikel 31 i förordning nr 1/2003 och artikel 261 FEUF förordna om beneficium ordinis seu excussionis till förmån för Pirelli
4.

Den fjärde grunden, varigenom klaganden gör gällande att tribunalen — feltolkade artikel 22a i tjänsteföreskrifterna när den fann att även när en tjänsteman påstår, in tempore non suspecto, ekonomisk misskötsel, tillhandahåller i vart fall början på bevisning för detta, och dessa påståenden är korrekta, har en byrå rätt att få vederbörandes årliga resultat bedömt av personer som omfattas av hans påståenden, — i andra hand, gjorde en felaktig bedömning vid den rättsliga kvalificeringen av klagandens påståenden såsom sådana som varken gjordes in tempore non suspecto eller var riktiga eller styrkta och att de tjänstemän som omfattades av påståendena fortfarande kunde bedöma klagandens resultat på ett neutralt sätt.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 190/8

Begäran om förhandsavgörande framställd av Court of Appeal (Förenade kungariket) den 5 mars 2018 – Safeway Ltd mot Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd

(Mål C-171/18)

(2018/C 190/10)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Court of Appeal

Parter i det nationella målet

Kärande: Safeway Ltd

Svarande: Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd

Tolkningsfrågan

Om ett pensionssystems regler ger befogenhet enligt nationell rätt att genom ändring i pensionssystemets trustavtal retroaktivt sänka värdet på både mäns och kvinnors intjänade pensionsrättigheter för en period mellan det datum då en skriftlig kungörelse om avsedda ändringar i pensionssystemet görs och det datum då trustavtalet faktiskt ändras, krävs det då enligt artikel 157 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (tidigare, och under den omtvistade perioden, artikel 119 i Romfördraget) att både mäns och kvinnors intjänade pensionsrättigheter betraktas som oåterkalleliga under den perioden, på så sätt att deras pensionsrättigheter är skyddade från att minskas retroaktivt med tillämpning av nationell rätt?
SV Europeiska unionens officiella tidning C 42/8

Överklagande ingett den 28 november 2017 av Trasta Komercbanka AS, Ivan Fursin, Igors Buimisters, C & R Invest SIA, Figon Co. Ltd, GCK Holding Netherlands BV, Rikam Holding SA av det beslut som tribunalen (andra avdelningen) meddelade den 12 september 2017 i mål T-247/16, Trasta Komercbanka AS m.fl. mot Europeiska centralbanken

(Mål C-669/17 P)

(2018/C 042/11)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Trasta Komercbanka AS, Ivan Fursin, Igors Buimisters, C & R Invest SIA, Figon Co. Ltd, GCK Holding Netherlands BV, Rikam Holding SA (ombud: O.H. Behrends, L. Feddern, M. Kirchner, Rechtsanwälte)

Övrig part i målet: Europeiska centralbanken

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

— upphäva punkt 1 i beslutet, det vill säga tribunalens beslut att det inte finns anledning att pröva talan om ogiltigförklaring som väckts av Trasta Komercbanka AS (nedan kallad TKB),

— fastställa att talan om ogiltigförklaring som väckts av TKB inte saknar föremål,

— fastställa att talan om ogiltigförklaring kan upptas till prövning,

— återförvisa målet till tribunalen för att avgöra talan om ogiltigförklaring, och

— förplikta Europeiska centralbanken (ECB) att ersätta klagandenas rättegångskostnader, inbegripet kostnaderna för överklagandet.

Grunder och huvudargument

I den första grunden har klagandena hävdat att tribunalen felaktigt har antagit att de rättsmedel som är tillgängliga för TKB även gäller för likvidatorn. Klagandena har gjort gällande att detta antagande är oförenligt med artikel 263 FEUF och rätten till ett effektivt rättsmedel samt ett antal anknutna principer.

I den andra grunden har klagandena hävdat att tribunalen felaktigt har antagit att aktieägarnas talan är en ersättning för aktieägarens möjlighet att försvara TKB:s licens genom att TKB själv väcker talan.

I den tredje grunden har klagandena gjort gällande ett antal fall av felaktig rättstillämpning, inklusive underlåtelse att tillämpa principen om nemo auditur på grund av ECB:s inblandning i TKB:s rättsmedel.

I den fjärde grunden har klagandena hävdat att tribunalen underlät att beakta kraven (inklusive formkraven) för en giltig återkallelse av den fullmakt som ursprungligen utfärdats av TKB.

I femte grunden har klagandena hävdat att tribunalen felaktigt tillämpade artikel 51.1 i stället för artikel 131 i rättegångsreglerna samt har åberopat ett antal ytterligare fel i förfarandet.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 347/16

Begäran om förhandsavgörande framställd av Riigikohus (Estland) den 8 augusti 2017 – AS Viking Motors, OÜ TKM Beauty Eesti, AS TKM King, Kaubamaja AS, Selver AS mot Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet

(Mål C-475/17)

(2017/C 347/20)

Rättegångsspråk: estniska

Hänskjutande domstol

Riigikohus

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: AS Viking Motors, OÜ TKM Beauty Eesti, AS TKM King, Kaubamaja AS, Selver AS

Motparter: Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet

Tolkningsfråga

Ska artikel 401 i rådets direktiv 2006/112/EG (1) tolkas så, att nämnda bestämmelse utgör hinder mot en nationell skatt som är generellt tillämplig och fastställs proportionellt i förhållande till priset, vilken enligt de tillämpliga bestämmelserna emellertid endast ska tas ut i ledet för försäljning av en vara eller en tjänst till en konsument, vilket innebär att skatten i slutänden bärs av konsumenten, och vilken äventyrar det gemensamma mervärdesskattesystemets funktion och snedvrider konkurrensen?

(1) Rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 347, 2006, s. 1).