Domstolens dom (sjätte avdelningen) den 12 februari 1998. - Europeiska kommissionen mot Franska republiken. - Medlemsstats fördragsbrott - Direktiv 92/74/EEG. - Mål C-144/97.



Rättsfallssamling 1998 s. I-00613



Sammanfattning

Parter

Domskäl

Beslut om rättegångskostnader

Domslut



Nyckelord

Medlemsstater - Skyldigheter - Genomförande av direktiv - Fördragsbrott - Invändning - Otillåten

(EG-fördraget, artikel 169)

Sammanfattning

En medlemsstat kan inte åberopa bestämmelser, praxis eller andra omständigheter i sin interna rättsordning för att rättfärdiga att den åsidosatt skyldigheter och frister som föreskrivs i ett direktiv.

Parter

I mål C-144/97,

Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av juridiske chefsrådgivaren Richard Wainwright och Jean-Francis Pasquier, nationell tjänsteman med förordnande vid rättstjänsten, båda i egenskap av ombud, delgivningsadress: rättstjänsten, Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, Luxemburg,

sökande,

mot

Republiken Frankrike, företrädd av Kareen Rispal-Bellanger, sous-directeur, utrikesministeriets rättsavdelning, och Frédéric Pascal, attaché d'administration centrale vid samma avdelning, båda i egenskap av ombud, delgivningsadress: Frankrikes ambassad, 8 B, boulevard Joseph II, Luxemburg,

svarande,

angående en talan om fastställelse av att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 92/74/EEG av den 22 september 1992 om utökad räckvidd för direktiv 81/851/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om veterinärmedicinska läkemedel och fastställande av ytterligare bestämmelser som rör homeopatika avsedda för djur (EGT L 297, s. 12; svensk specialutgåva, område 13, volym 23, s. 157), genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa nämnda direktiv,

meddelar

DOMSTOLEN

(sjätte avdelningen)

sammansatt av avdelningsordföranden H. Ragnemalm samt domarna G.F. Mancini, J.L. Murray (referent), G. Hirsch och K.M. Ioannou,

generaladvokat: G. Cosmas,

justitiesekreterare: R. Grass,

med hänsyn till referentens rapport,

och efter att den 6 november 1997 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,

följande

Dom

Domskäl

1 Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 16 april 1997, med stöd av artikel 169 i EG-fördraget väckt talan om fastställelse av att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 92/74/EEG av den 22 september 1992 om utökad räckvidd för direktiv 81/851/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om veterinärmedicinska läkemedel och fastställande av ytterligare bestämmelser som rör homeopatika avsedda för djur (EGT L 297, s. 12, nedan kallat direktivet), genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa nämnda direktiv.

2 Enligt artikel 10.1 första stycket i direktivet skulle medlemsstaterna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 1993 och utan dröjsmål underrätta kommissionen om detta.

3 Då kommissionen inte erhöll någon underrättelse om vilka nationella åtgärder som hade vidtagits för att genomföra direktivet, och inte heller förfogade över andra uppgifter som gjorde det möjligt att fastställa att Republiken Frankrike hade införlivat det, skickade den, i en skrivelse av den 10 februari 1994, en formell underrättelse till den franska regeringen för att ge denna tillfälle att inom två månader inkomma med synpunkter.

4 Då denna skrivelse inte besvarades, skickade kommissionen den 4 mars 1996 ett motiverat yttrande till Republiken Frankrike, i vilket den upprepade anmärkningarna i den formella underrättelsen. Kommissionen uppmanade Republiken Frankrike att inom två månader från delgivning vidta de åtgärder som var nödvändiga för att följa det motiverade yttrandet.

5 De franska myndigheterna uppgav i sitt svar på det motiverade yttrandet att ett lagförslag och ett förslag till dekret underställt Conseil d'État hade utarbetats i syfte att införliva direktivet.

6 Då kommissionen inte erhöll någon underrättelse om att dessa förslag hade antagits, väckte den förevarande talan.

7 Republiken Frankrike har till sitt försvar uppgett att ett lagförslag och ett förslag till dekret om tillämpning av direktivet har utarbetats. Den har tillagt att lagförslaget inte har kunnat underställas parlamentet för omröstning i och med att Republiken Frankrikes president beslutade att upplösa Nationalförsamlingen genom dekret av den 21 april 1997.

8 Av fast rättspraxis framgår emellertid att en medlemsstat inte kan åberopa bestämmelser, praxis eller andra omständigheter i sin interna rättsordning för att rättfärdiga att den åsidosatt skyldigheter och frister som föreskrivs i ett direktiv (se bland annat dom av den 2 oktober 1997 i mål C-208/96, kommissionen mot Belgien, REG 1997, s. 1-5375, punkt 9).

9 Eftersom direktivet inte har införlivats inom den frist som föreskrivs däri, skall kommissionens talan bifallas.

10 Det finns således anledning att fastställa att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 10.1 första stycket i direktivet genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv.

Beslut om rättegångskostnader

Rättegångskostnader

11 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Republiken Frankrike har tappat målet, skall denna ersätta rättegångskostnaderna.

Domslut

På dessa grunder beslutar

DOMSTOLEN

(sjätte avdelningen)

följande dom:

1) Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 10.1 första stycket i rådets direktiv 92/74/EEG av den 22 september 1992 om utökad räckvidd för direktiv 81/851/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om veterinärmedicinska läkemedel och fastställande av ytterligare bestämmelser som rör homeopatika avsedda för djur genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa nämnda direktiv.

2) Republiken Frankrike skall ersätta rättegångskostnaderna.