SV
Rät tsfallssamlingen
ECLI:EU:F:2011 :2 1PERSONALDOMSTOLENS DOM (andra a vdelningen)
den 13 januari 2011
Mål F-77/09
Bart Ni js
mot
Europeiska unionens revisionsrätt
”Personalmål — Tjänstemän — Disciplinordning — Disciplinärt förfarande — Artiklarna 22a och 22b i 
tjänsteföreskrifterna — Opartiskhet — Rimlig tidsfrist”
Saken: Talan väckt me d stöd av artiklarna 236 EG och 152 E A, genom vilken Bart Nijs har yrkat, 
i första hand, ogiltigförklaring av beslutet av den 15 januari 2009 a tt avsätta honom från 
tjänsten, av revisionsrättens beslut nr 81-2007 a v den 20 september 2007 a tt tilldela en 
särskilt utnämnd ko mmitté tillsättningsmyndighetens befogenheter, av alla förberedande 
beslut som d en särskilt utnämnda t illsättningsmyndigheten har me ddelat samt, i a ndra 
hand, att pe rsonaldomstolen ska f inna att avsättningsbeslutet är e n oproportionerlig 
påföljd.
Avgörande:Talan o gillas. S ökanden s ka b ära s ina e gna o ch e rsätta r evisionsrättens 
rättegångskostnader.
Samm anfattning
1. Tjänstemän — Talan — Personaldomstolens behörighet — Gränser
(Artikel 266 FEUF och 270 FEUF; domstolens stadga, bilaga I, artikel 1)
2. Tjänstemän — Rättigheter och s kyldigheter — Yttrandefrihet — Lämnande a v uppgifter om 
förhållanden som k an ge a nledning att m isstänka olaglig verksamhet eller ett allvarligt åsidosättande — 
Skydd mo t disciplinåtgärder — Villkor
(Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 22a.1 och 22.b 1)
3. Tjänstemän — Disciplinordning — Disciplinärt förfarande — Överklagande till en särskilt utnämnd 
tillsättningsmyndighet sammansatt av ledamöter av en institution, i de t här fallet revisionsrätten — 
Tillåtet
(Artikel 247.2 EG)
4. Tjänstemän — Disciplinordning — Disciplinärt förfarande — Administrationens skyldighet att utöva 
sina befogenheter om sorgsfullt och opartiskt
2 ECLI:EU:F:2011 :2SAMM ANFATTNING–MÅLF-77/09
NIJSMOT REVISIONSRÄTTEN
5. Tjänstemän — Talan — Föregående a dministrativa k lagomål — Överensstämmelse m ellan 
klagomålet och talan — Objektiv identitet — Grunder och a rgument som i nte finns med i k lagomålet 
men som h ar ett nära samband därmed — Upptagande till sakprövning
(Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 90 o ch 91)
6. Tjänstemän — Disciplinordning — Disciplinåtgärd — Tillsättningsmyndighetens utrymme för 
skönsmässig bedömning — Domstolsprövning — Räckvidd — Gränser
(Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 17 o ch 17a samt 86–89)
7. Tjänstemän — Disciplinordning — Disciplinärt f örfarande — Tidsfrister — 
Administrationens skyldighet att handla inom e n rimlig tidsfrist — Bedömning
(Tjänsteföreskrifterna, bilaga IX)
1. Personaldomstolen är i nte behörig att ändra e n disciplinåtgärd e ller att slå fast att en sådan åtgärd 
är o proportionerlig och återförvisa ärendet till den ad ministrativa myndigheten i s yfte att denna ska 
besluta om e n annan. Det är n ämligen den som h ar a ntagit beslutet om di sciplinåtgärden som i 
förekommande fall i e nlighet me d artikel 266 FEUF ska v idta de åtgärder som är nö dvändiga för att 
följa en eve ntuell dom om ogiltigförklaring.
(se punkt 55)
2. I ar tikel 22b.1 i t jänsteföreskrifterna h änvisas d et till ar tikel 22a.1 f örsta s tycket i 
tjänsteföreskrifterna för definitionen a v vilken information v ars utlämnande inte får l eda t ill 
disciplinåtgärder. Dessa två bestämme lser avser enbart fall där e n tjänsteman har lämnat information 
om kon kreta omständigheter som efter en första bedömning rimligen ka n ha gett tjänstemannen i 
fråga anledning att m isstänka o laglig verksamhet eller ett allvarligt åsidosättande.
Utlämnande av information e nligt dessa ar tiklar är s kyddat m ot di sciplinåtgärder enbart under 
förutsättning att det uppfyller nämnda v illkor och görs me d hänsyn till skyldigheterna att förhålla sig 
objektiv och opartisk, r espektera t jänstens anseende och andra pe rsoners heder samt tillämpa 
oskuldpresumtionen.
Det skydd s om ar tikel 22b.1 i t jänsteföreskrifterna ger kan inte tillämpas på tjänstemän som har gjort 
sig skyldiga till åsidosättanden såsom skyldigheten att visa den allra största försiktighet och den allra 
största återhållsamhet vid p ublicering av anklagelser som o mfattas av E uropeiska b yrån för 
bedrägeribekämpnings (O laf) behörighet.
(se punkterna 65, 66, 70 o ch 80)
Hänvisning till
Personaldomstolen: 2 maj 2007 , F-23/05, Giraudy mot kommissionen, punkt 162
3. En särskilt utnämnd tillsättningsmyndighet, sammansatt av ledamöter av revisionsrätten, erbjuder 
alla nö dvändiga garantier för likabehandling i e tt di sciplinärt förfarande, eftersom d et ställs kra v på 
ledamöterna att de erbjuder alla nö dvändiga garantier för oavhängighet och opartiskhet och rättar sig 
efter detta kra v under mandattiden. I d en uppförandekod som g äller för revisionsrättens ledamöter 
stadgas det också att de ska u ndvika varje situation s om ka n ge upphov till en intressekonflikt.
ECLI:EU:F:2011 :2 3SAMM ANFATTNING–MÅLF-77/09
NIJSMOT REVISIONSRÄTTEN
Varje ad ministrativ myndighet har d essutom en skyldighet, speciellt vid di sciplinära f örfaranden, att 
iaktta principen om opartiskhet.
(se punkt 102)
Hänvisning till
Personaldomstolen: 29 september 2009 , F-125/07, Hau mot parlamentet, punkt 27 o ch där a ngiven rättspraxis
4. Administrationen ska u töva sin b ehörighet att u tfärda di sciplinåtgärder me d o msorg o ch 
opartiskhet.
Det uppdrag som innehas av tjänstemannen som h andlägger den ad ministrativa utredningen innebär 
ofrånkomligen att han eller hon f astställer relevanta fakta och omständigheter och således bedömer 
dessa för att avgöra h uruvida d e är r elevanta. Han eller hon s ka o ckså bedöma värdet av den 
bevisning som ka n användas inom ra men för disciplinära f örfaranden. Detta utrymme f ör skönsmässig 
bedömning varierar i s ig beroende på ar ten av det uppförande som ka n ge upphov till en 
disciplinåtgärd o ch den utredning som krä vs. De efterforskningar som d en för utredningen ansvarige 
tjänstemannen gör krä ver att h an eller hon b edömer de omständigheter som ka n u tgöra e tt 
åsidosättande av respekten för tjänstens anseende, vilken är e n viktig förpliktelse för alla tjänstemän, i 
syfte att fastställa eve ntuella relevanta omständigheter. Att förbjuda d en utredande tjänstemannen att 
göra en bedömning skulle hindra v arje administrativ utredning rörande sådana omständigheter.
(se punkterna 110, 115 o ch 118)
5. För att värna om syftet me d det administrativa förfarandet, vilket består i a tt göra d et möjligt för 
administrationen att se över sitt beslut och på så sätt reglera den tvistiga frågan utanför domstol, har 
det slagits fast att regeln om ö verensstämme lse me llan kl agomålet och talan i d omstol endast kan 
gälla för det fall talan ändrar kl agomålets föremål eller saken. Begreppe t saken ska h ärvid tolkas i v id 
bemärkelse, nämligen som e tt b estridande av den angripna rä ttsaktens m ateriella lagenlighet, 
alternativt d ess f ormella lagenlighet. F öljaktligen, och me d förbehåll för invändningar o m 
rättsstridighet och grunder som u tgör tvingande rä tt, är d et no rmalt sett fråga om e n ändring av 
saken i m ålet – me d följden att talan inte ka n tas upp t ill sakprövning på grund av att regeln om 
överensstämme lse inte har följts – e ndast om sökanden i s itt kl agomål enbart har kri tiserat den 
formella giltigheten av den rä ttsakt som går h onom em ot, däri bland dess processuella aspekter, och 
därefter i s in ansökan åberopar m ateriella grunder, eller i d et motsatta fallet då s ökanden, efter att i 
sitt kl agomål endast ha bestritt lagenligheten i s ak av den rä ttsakt som g år h onom em ot, inger en 
ansökan som innehåller grunder rörande rä ttsaktens formella giltighet, däri bland dess p rocessuella 
aspekter.
(se punkt 129)
Hänvisning till
Personaldomstolen: 1 juli 2010 , F-45/07, Mandt mot parlamentet, punkterna 110, 119 o ch 120
6. I di sciplinordningen i t jänsteföreskrifterna s tadgas inte n ågot exakt f örhållande me llan 
disciplinåtgärden och åsidosättandet. N är d et har fastställts att de omständigheter som h ar anförts 
mot tjänstemannen är ko rrekta är d et vidare tillsättningsmyndigheten som s ka v älja en lämplig 
disciplinåtgärd, och unionsdomstolen ka n inte ersätta myndighetens bedömning me d sin egen såvida 
det inte är f råga om en uppenbart oriktig bedömning eller maktmissbruk.
4 ECLI:EU:F:2011 :2SAMM ANFATTNING–MÅLF-77/09
NIJSMOT REVISIONSRÄTTEN
Institutionerna har rä tt att förvänta sig att tjänstemän av en viss lönegrad u ppträder me d omdöme o ch 
försiktighet. Den tjänsteman som h ar u pprättat de krä nkande skrivelserna, till vilka h an har gett en 
vidsträckt spridning, är där för ansvarig för två fall av allvarligt åsidosättande av artiklarna 17 o ch 17a i 
tjänsteföreskrifterna. Beslutet att avsätta nämnda tjänsteman var således inte oproportionerligt.
(se punkterna 131, 132 o ch 135)
Hänvisning till
Personaldomstolen: 18 december 1997 , T-12/94, Daffix mot kommissionen, punkterna 63 o ch 89; 12 september 2000 , 
T-259/97, Teixeira N eves mot domstolen, punkt 108
7. Det följer av principen om g od förvaltningssed att de disciplinära m yndigheterna är s kyldiga att 
genomföra d et disciplinära f örfarandet skyndsamt och handla på ett sådant sätt att varje åtgärd f ör 
beivrande vidtas inom en rimlig tidsfrist i förhållande till den föregående handlingen. Frågan huruvida 
det disciplinära f örfarandet, när d et väl har inletts, har g enomförts me d erforderlig skyndsamhet 
påverkas av den omständigheten att en me r eller m indre lång tid h ar förflutit från det att den 
påstådda di sciplinöverträdelsen begicks till dess att beslutet att inleda förfarandet antogs.
Ett åsidosättande av principen om ia kttagande av en ri mlig tidsfrist m otiverar eme llertid s om 
huvudregel inte att det beslut som antagits efter ett ad ministrativt förfarande ogiltigförklaras. Det är 
nämligen endast när den omständigheten att det tagit orimligt lång tid inverkar p å själva innehållet i 
det beslut som a ntagits efter det ad ministrativa förfarandet som g iltigheten av det ad ministrativa 
förfarandet påverkas av att principen om ia kttagande av en rimlig tidsfrist inte iakttagits. I disciplinära 
förfaranden ka n precis detta inträffa när den orimliga tidsutdräkten inverkar p å de berörda pe rsonernas 
möjlighet att tillvarata sin rätt till försvar.
(se punkterna 141 o ch 146)
Hänvisning till
Domstolen: 13 december 2000 , C-39/00 P, SGA m ot kommissionen, punkt 44
Förstainstansrätten: 13 januari 2004 , T-67/01, JCB Service mot kommissionen, punkterna 36 o ch 40 o ch där a ngiven 
rättspraxis
Personaldomstolen: 13 januari 2001 , F-124/05 o ch F-96/06, A och G m ot kommissionen, punkterna 390 o ch 392