ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
51

Det framgår emellertid av artikel 13 A.1 j i sjätte direktivet enligt flera språkversioner, med undantag från den tyska, att den tolkning av denna bestämmelse som har föreslagits ovan i punkt 49 inte har något verkligt stöd i den bestämmelsens lydelse (se, utöver den franska versionen, bland annat den engelska versionen (”tuition given privately by teachers and covering school or university education”), den italienska (”le lezioni impartite da insegnanti a titolo personale e relative all’insegnamento scolastico o universitario”), den polska (”nauczanie prywatne przez nauczycieli, obejmujące edukację szkolna i uniwersytecką”), den portigisiska (”As lições dadas, a título pessoal, por docentes, relativas ao ensino escolar ou universitário”), den finska (”opettajan koulu- tai yliopisto-opetuksen tueksi antamat yksityisoppitunnit”), och den svenska (”undervisning som ges privat av lärare och omfattar skolundervisning eller universitetsutbildning”)).
B)

beredningar som helt eller delvis består av födoämnen och som används vid tillverkning av drycker eller livsmedelsberedningar. Hit förs preparat som består av blandningar av kemikalier (organiska syror, kalciumsalter etc.) och födoämnen (mjöl, socker, torrmjölk etc.) och som skall blandas in i livsmedelsberedningar antingen för att ingå som egentliga ingredienser eller för att förbättra beredningarnas egenskaper (utseende, hållbarhet etc.) (se allm. anv. till 38 kap.). … Nr 2106 omfattar bl.a.: … 16) beredningar, ofta betecknade som ’näringstillskott’, som är baserade på växtextrakter, fruktkoncentrat, honung, fruktsocker etc. och innehåller tillsats av vitaminer och ibland mycket små mängder järnföreningar. Sådana beredningar föreligger ofta i förpackningar med uppgift om att de är avsedda att vidmakthålla hälsa eller välbefinnande. Numret omfattar emellertid inte liknande beredningar som är avsedda för förebyggande eller behandling av sjukdomar (nr 3003 eller 3004).”
10

Bland de uppehållstillstånd som är utfärdade av Schweiziska edsförbundet, som avses i artikel 2 i beslut nr 896/2006 och anges i förteckningen i beslutets bilaga, finns bland annat det som benämns livret pour étrangers C (identitetshandling för utlänningar C), som är förbundet med ett permanent uppehållstillstånd av typ C.
9

I artikel 7 i direktiv 2004/38, med rubriken ”Uppehållsrätt för längre tid än tre månader”, föreskrivs följande: ”1. Varje unionsmedborgare skall ha rätt att uppehålla sig inom en annan medlemsstats territorium under längre tid än tre månader om den berörda personen a) är anställd eller egenföretagare i den mottagande medlemsstaten, eller b) för egen och sina familjemedlemmars räkning har tillräckliga tillgångar för att inte bli en belastning för den mottagande medlemsstatens sociala biståndssystem under vistelsen, samt har en heltäckande sjukförsäkring som gäller i den mottagande medlemsstaten, eller c) — är inskriven vid en privat eller statlig institution, som är erkänd eller finansierad av den mottagande medlemsstaten på grundval av dess lagstiftning eller administrativa praxis, med huvudsyftet att bedriva studier eller genomgå en yrkesutbildning — samt har en heltäckande sjukförsäkring som gäller i den mottagande medlemsstaten samt avger en försäkran till den behöriga nationella myndigheten, i form av en förklaring eller på något annat valfritt likvärdigt sätt, om att han har tillräckliga tillgångar för att kunna försörja sig själv och familjen, så att de inte blir en belastning för den mottagande medlemsstatens sociala biståndssystem under deras vistelseperiod,… … 2. Uppehållsrätten enligt punkt 1 skall även omfatta familjemedlemmar som inte är medborgare i en medlemsstat när de följer med eller ansluter sig till unionsmedborgaren i den mottagande medlemsstaten, förutsatt att unionsmedborgaren uppfyller villkoren i punkt 1 a, 1 b eller 1 c. …”
Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

Frihet att tillhandahålla tjänster – Etableringsfrihet – Restriktioner – Nationella bestämmelser om att advokater är skyldiga att iaktta obligatoriska maxtaxor i fråga om arvoden – Tillåtet

(Artiklarna 43 EG och 49 EG)

Sammanfattning

En medlemsstat vars nationella lagstiftning ålägger advokater att iaktta obligatoriska maxtaxor i fråga om arvoden underlåter inte att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 43 EG och 49 EG, under förutsättning att de aktuella bestämmelserna inte har utformats på ett sätt som äventyrar möjligheten att på normala och effektiva konkurrensvillkor komma in på marknaden för advokattjänster. Så är fallet med bestämmelser som utmärks av en flexibilitet som gör det möjligt att ta ut en korrekt ersättning för varje typ av tjänst som tillhandahålls av advokater med beaktande av att arvodena kan höjas så att de maxtaxor som ska tillämpas fördubblas eller fyrdubblas under vissa omständigheter eller till och med höjs ännu mer samtidigt som det i flera situationer är möjligt för advokaterna att sluta särskilda avtal med sina klienter i vilka arvodena fastställs.

En nationell bestämmelse utgör nämligen inte en inskränkning i den mening som avses i EG‑fördraget enbart av den anledningen att en annan medlemsstat tillämpar mindre stränga eller ekonomiskt sett attraktivare regler på i staten etablerade personer som tillhandahåller tjänster av samma slag. En inskränkning i den mening som avses i fördraget kan således inte anses föreligga enbart med anledning av att advokater som är etablerade i andra medlemsstater än den mottagande medlemsstaten måste vänja sig vid att tillämpa de bestämmelser som gäller i denna medlemsstat vid beräkningen av arvodena för tjänster som de tillhandahåller där. För att en inskränkning ska föreligga måste sådana bestämmelser hindra advokater från andra medlemsstater från att komma in på den mottagande medlemsstatens marknad.

(se punkterna 49, 50, 53 och 54)
Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

Jordbruk – Gemensam organisation av marknaden – Nötkött – Särskilda bidrag för handjur av nötkreatur – Extensifieringsersättningar

(Rådets förordning nr 1254/1999)

Sammanfattning

I gemenskapslagstiftningen, bland annat förordning nr 1254/1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött, uppställs inte något krav på att en stödsökande ska ge in en giltig juridisk handling som styrker att sökanden har rätt att använda de grovfoderarealer som anges i ansökan för att densamme ska kunna beviljas särskilda bidrag för handjur av nötkreatur och extensifieringsersättningar. Gemenskapslagstiftningen hindrar emellertid inte medlemsstaterna från att i sin nationella lagstiftning föreskriva en skyldighet för en sökande att ge in en sådan handling, under förutsättning att medlemsstaterna därvid iakttar de mål som eftersträvas med gemenskapslagstiftningen och de allmänna principerna i gemenskapsrätten, särskilt proportionalitetsprincipen.

(se punkt 90 och domslutet)
16

Enligt section 176 i plan- och bygglagen från år 2000 (Public Act no 30/2000, Planning and Development Act, 2000), i dess lydelse enligt plan- och bygglagen (strategisk infrastruktur) från år 2006 (Public Act no 27/2006, Planning and Development (Strategic Infrastructure) Act, 2006, Order 2006, S. I. no 525/2006) (nedan kallad PDA), jämförd med bilaga 5 i plan- och byggförordningarna från år 2001 (Planning and Development Regulations 2001, S. I. no 600/2001), måste en rapport om miljöpåverkan och en miljökonsekvensbedömning upprättas vad avser vissa projekt, när vissa tröskelvärden passeras. Privata vägbyggen ingår emellertid inte bland dessa projekt.
67

Kommissionen har svarat att den inte var skyldig att visa att Divipa kände till förekomsten av en mer omfattande samverkan, utan endast att företaget ”borde ha känt till detta”. Divipa har inte heller preciserat i vilka delar av sitt resonemang som förstainstansrätten gjorde en missuppfattning av de faktiska omständigheterna. Vidare innebär inte den omständigheten att Divipa endast var verksamt på den nationella marknaden att det kan uteslutas att företaget ”borde ha känt till” förekomsten av en mer omfattande samverkan. Eftersom det fanns indicier som visade på att Divipa kunde ha känt till att den konkurrensbegränsande samverkan hade en europeisk dimension kunde dessa indicier inte heller ignoreras av förstainstansrätten. Det följer dessutom av den promemoria som Mougeeot upprättade efter mötet den 19 oktober 1994 att det under mötet talades om ”AEMCP-volymer [Association of European Manufacturers of Carbonless Paper] som tillkännagetts för Spanien”, vilket visar att deltagarna på mötet var medvetna om att den konkurrensbegränsande samverkan hade en europeisk dimension.
22

Hoge Raad der Nederlanden beslutade under dessa omständigheter att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfrågor till EG-domstolen: ”1) Ska artikel 21.1 c i sjätte direktivet tolkas så, att ingen mervärdesskatt behöver erläggas i den medlemsstat i vilken fakturautställaren är bosatt eller har sitt skatterättsliga hemvist, för det fall vederbörande har angett mervärdesskatt på fakturan för en transaktion som enligt det gemensamma systemet för mervärdesskatt anses äga rum i en annan medlemsstat eller i ett tredjeland? 2) Om svaret är nekande, har då medlemsstaterna, för det fall en sådan faktura som avses i artikel 21.1 c i sjätte direktivet har utfärdats till en mottagare som saknar rätt till avdrag för ingående mervärdesskatt (vilket innebär att ingen risk för skattebortfall föreligger), rätt att, som villkor för att rätta den mervärdesskatt som felaktigt har fakturerats och för vilken skattskyldighet därigenom inträdde i enlighet med denna bestämmelse, kräva att den skattskyldiga personen skickat en rättelsefaktura till kunden på vilken ingen mervärdesskatt anges?”
14

Under december 2001 flyttade barnen C, D och E till Sverige tillsammans med sin mor, A, och sin styvfar, F. Barnen hade tidigare omhändertagits av staden X i Finland. Styvfaderns våldsamma uppträdande låg till grund för beslutet om omhändertagande. Det förordnades senare att beslutet om omhändertagande tills vidare inte skulle gälla. Under sommaren år 2005 lämnade familjen Sverige för att tillbringa semestern i Finland. Familjen stannade i Finland och bodde i husvagnar på olika campingplatser utan att barnen gick i skolan. Den 30 oktober 2005 ansökte familjen om bostad hos socialtjänsten i staden Y (i Finland).
11

Dessa fonogram innehåller låtar som utgavs på albumen ”Bob Dylan – Bringing it All Back Home”, ”The Times They Are A-Changin” och ”Highway 61 Revisited”. Dessa album utgavs i Amerikas förenta stater före den 1 januari 1966.
9

Avdelning III i tillämpningskonventionen, med rubriken ”Polis och säkerhet”, omfattar kapitel 3, som har rubriken ”Principen ne bis in idem” (icke två gånger i samma sak). Artikel 54 i nämnda kapitel har följande lydelse: ”En person beträffande vilken fråga om ansvar prövats genom lagakraftägande dom hos en avtalsslutande part får inte åtalas för samma gärning av en annan part, under förutsättning att, vid fällande dom, straffet avtjänats eller är under verkställighet eller inte längre kan verkställas enligt lagarna hos den part hos vilken avkunnandet ägt rum.”
8

Enligt typavtalet ska företag som kvarblir på marknaden ersätta företag som lämnar marknaden. Ersättningens storlek bestäms av parterna. BIDS utger dessa ersättningar till de företag som lämnar marknaden. De företag som kvarblir på marknaden betalar BIDS genom en avgift på 2 euro per djur upp till dessa företags traditionella slaktnivå och 11 euro per djur utöver denna nivå. I gengäld förbinder sig de företag som lämnar marknaden — att förstöra eller göra sina förädlingsanläggningar obrukbara eller endast sälja dem utanför ön Irland eller, i förekommande fall, till företag som kvarblir på marknaden, under förutsättning att dessa företag använder dem som ersättningsutrustning eller reservdelar, — att under fem år inte använda den mark på vilken dessa anläggningar var belägna, till nötköttsförädling, och — att under två år inte konkurrera med de företag som kvarblir på nötköttsförädlingsmarknaden i Irland.
70

En undersökning av begreppet handling som det används i Europakonventionen, bland annat i dess artikel 6.3 a, vilken domstolen erinrat om i punkt 57 ovan, leder till en liknande slutsats vad gäller det straffrättsliga området. Enligt Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna ska nämligen en anklagelseskrift upplysa den anklagade inte enbart om skälen till att han anklagas, det vill säga den faktiska gärningen som läggs honom till last och som ligger till grund för anklagelsen, utan även ge en detaljerad rättslig kvalificering av gärningen (se Europadomstolens dom av den 25 mars 1999 i mål Pélissier och Sassi mot Frankrike, Recueil des arrêts et décisions 1999-II, § 51, och av den 19 december 2006 i mål Mattei mot Frankrike, 34043/02, § 34). Rätten till försvar påverkas e contrario inte av blotta omständigheten att anklagelseskriften inte innehåller stödjande handlingar avseende de omständigheter som läggs den anklagade till last.
2

Begäran har framställts i ett mål mellan Nordania Finans A/S (nedan kallat Nordania Finans) och BG Factoring A/S (nedan kallat BG Factoring), som trätt i stället för BG Erhvervsfinans A/S (nedan kallat Erhvervsfinans), vilka alla tre är bolag bildade enligt dansk rätt, å ena sidan, och Skatteministeriet, å andra sidan, angående den partiella avdragsrätten för mervärdesskatt som Erhvervsfinans kunde göra gällande med avseende på sina allmänna kostnader.
Mål C-357/07

The Queen, på begäran av:

TNT Post UK Ltd

mot

The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(begäran om förhandsavgörande från High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court))

”Sjätte mervärdesskattedirektivet — Undantag från skatteplikt — Artikel 13 A.1 a — Tjänster som tillhandahålls av det offentliga postväsendet”

Förslag till avgörande av generaladvokat J. Kokott föredraget den 15 januari 2009 I ‐ 3028

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 23 april 2009 I ‐ 3049

Sammanfattning av domen

Bestämmelser om skatter och avgifter – Harmonisering av lagstiftning – Omsättningsskatt – Gemensamt system för mervärdesskatt – Undantag som anges i sjätte direktivet – Undantag för tjänster som tillhandahålls av det offentliga postväsendet (Rådets direktiv 77/388, artikel 13 A.1 a och Europaparlamentets och rådets direktiv 97/67, artikel 3) Bestämmelser om skatter och avgifter – Harmonisering av lagstiftning – Omsättningsskatt – Gemensamt system för mervärdesskatt – Undantag som anges i sjätte direktivet – Undantag för tjänster som tillhandahålls av det offentliga postväsendet (Rådets direktiv 77/388, artikel 13 A.1 a)
I ‑ 2115Mål C-187/07
Brottmål
mot
Dirk Endendijk
(begäran om förhandsavgörande  
från Rechtbank Zutphen)
”Direktiv 91/629/EEG — Beslut 97/182/EG — Uppfödning av kalvar — Individuella 
boxar — Förbud mot att tjudra kalvar — Innebörden av verbet tjudra — Tjudrets 
slag och längd — Skillnad mellan språkversionerna — Enhetlig tolkning”
Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 3 april 2008    .    .    .    .    .    .    .    .    .    .  I ‑ 2117
Sammanfattning av domen
 1.  Gemenskapsrätt — Tolkning — Texter på flera språk
 2.  Jordbruk — Tillnärmning av lagstiftning — Lägsta djurskyddskrav för kalvar 
— Direktiv 91/629
  (Rådets direktiv 91/629)
I ‑ 2116SAMMANFATTNING — MÅL C‑187/07
 1 .  Gemenskapsbestämmelserna ska tolkas 
och tillämpas på ett enhetligt sätt mot 
bakgrund av de olika versionerna på 
Europeiska gemenskapens samtliga 
språk .
  Den formulering som använts i en av 
språkversionerna av en gemenskaps ‑
rättslig bestämmelse kan inte ensam 
ligga till grund för tolkningen av denna 
bestämmelse eller i detta hänseende 
tillmätas större betydelse än övriga 
språkversioner . Detta skulle strida mot 
kravet på en enhetlig tillämpning av 
gemenskapsrätten .
  I händelse av skillnader mellan de olika 
språkversionerna av en gemenskaps ‑
bestämmelse, ska bestämmelsen i fråga tolkas mot bakgrund av den allmänna 
systematiken i och syftet med de före ‑
skrifter i vilka den ingår .
  (se punkterna 22–24)
 2 .  En kalv är tjudrad i den mening som 
avses i direktiv  91/629 om fastställande 
av lägsta djurskyddskrav för kalvar, i dess 
lydelse enligt beslut  97/182 när den är 
bunden, oavsett av vilket slag tjudret är, 
hur långt det är och av vilken anledning 
djuret är tjudrat .
  (se punkt 26 samt domslutet)
15

Zollamt konstaterade att den ingivna färdplanen saknade angivelser, från personalen som ansvarade för transporten, avseende vattning och utfordring av djuren under sjötransporten. Zollamt drog slutsatsen att djuren varken utfordrats eller vattnats under en tidsperiod på 46 timmar. Den ansåg i detta avseende att en i efterhand avgiven försäkran under ed av fordonets förare, med de uppgifter om vattning och utfordring av djuren som saknades i färdplanen, saknade relevans. Zollamt beslutade följaktligen att avslå den ingivna ansökan om utbetalning av exportbidrag.
11

Från detta datum till och med den 11 oktober 2006 uppbar Malina Klöppel österrikiskt vårdnadsbidrag. Hennes ansökan om att bidragsperioden skulle förlängas till och med den 10 april 2007 avslogs genom beslut av Tiroler Gebietskrankenkasse den3 maj 2006. Avslaget grundade sig på 5 § punkt 2 KBGG, enligt vilken bidraget som längst betalas ut till dess att barnet är 30 månader om endast en förälder uppbär vårdnadsbidrag. Om den andra föräldern också uppbär (eller har uppburit) detta bidrag kan det emellertid utgå i 36 månader, under vilka föräldrarna omväxlande uppbär nämnda bidrag. Den omständigheten att Christian Kraler hade uppburit vårdnadsbidrag i Tyskland under perioden den 11 april–11 augusti 2004 beaktades emellertid inte vid bedömningen av om Malina Klöppel hade rätt till vårdnadsbidrag under 36 månader.
Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

Tillnärmning av lagstiftning - Växtskydd - Direktiv 77/93 - Införsel till gemenskapen av växter med ursprung i ett icke-medlemsland vilka omfattas av särskilda krav - Sundhetscertifikat som utfärdats av de behöriga myndigheterna i ursprungslandet saknas - Utfärdande av sådant certifikat av de behöriga myndigheterna i exportlandet - Tillåtet - Villkor

(Rådets direktiv 77/93, i dess ändrade lydelse enligt direktiven 91/683 och 92/103, artikel 12.1)

Sammanfattning

$$En medlemsstat kan enligt direktiv 77/93 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och att de sprids inom gemenskapen, i dess ändrade lydelse enligt direktiv 91/683 och 92/103, tillåta införsel i landet av växter som har sitt ursprung i ett icke-medlemsland och för vilka ett sundhetscertifikat skall utfärdas om att särskilda krav iakttagits, om växterna - då det inte föreligger något certifikat som utfärdats av de behöriga myndigheterna i ursprungslandet - åtföljs av ett certifikat som utfärdats i ett icke-medlemsland som inte är växternas ursprungsland och under förutsättning att växterna har importerats till det land i vilket kontrollen utförts innan växterna exporterats från detta land till gemenskapen, att växterna befunnit sig i detta land under en sådan tidsperiod och under sådana förhållanden att lämpliga kontroller kunnat utföras och slutligen att växterna inte omfattas av särskilda bestämmelser som endast kan iakttas på ursprungsplatsen.

Det ankommer inte på den berörda medlemsstaten att beakta skälen till att sundhetscertifikatet inte utfärdats i växternas ursprungsland för att den skall kunna bedöma om certifikatet uppfyller kraven i direktivet.

(se punkterna 38 och 42 samt domslutet)
Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

Internationella avtal - Associeringsavtal EEG-Turkiet - Fri rörlighet för personer - Arbetstagare - Turkisk medborgare som under mer än fyra år i en medlemsstat haft anställning som han sedan frivilligt lämnat - Rätt till uppehållstillstånd för att söka arbete - Villkor - Vistelsens längd - Fastställelse inom rimliga gränser genom lagstiftning och i avsaknad därav av nationell domstol

(Beslut nr 1/80 av associeringsrådet EEG-Turkiet, artikel 6.1 tredje strecksatsen)

Sammanfattning

Artikel 6.1 tredje strecksatsen i associeringsrådets beslut nr 1/80 EEG-Turkiet skall tolkas på så sätt att en turkisk arbetstagare, som har haft laglig anställning under mer än fyra år inom en medlemsstats område och av egen vilja beslutar sig för att lämna sin anställning för att inom samma medlemsstat söka nytt arbete men inte omedelbart lyckas ingå ett nytt anställningsförhållande, har rätt att under en skälig tidsperiod uppehålla sig i denna stat för att där söka en ny avlönad anställning, under förutsättning att han alltjämt tillhör den lagliga arbetsmarknaden i den aktuella medlemsstaten och i förekommande fall rättar sig efter gällande föreskrifter i denna medlemsstat, exempelvis genom att anmäla sig som arbetssökande och ställa sig till arbetsmarknadens förfogande. Det ankommer på den aktuella medlemsstaten och, i avsaknad av bestämmelser på området, på den nationella domstol där målet är anhängigt, att fastställa en sådan skälig tidsfrist. Fristen skall därvid vara tillräcklig för att inte äventyra den berördes möjligheter att verkligen finna ny anställning.
30

Kommissionen har påpekat att den omständigheten att ingripandet täcker bidragstagarens frivilliga utgifter inte räcker för att utesluta att det är fråga om ett stöd. Enligt kommissionens fasta praxis anses ingripanden till förmån för vissa företag eller viss produktion utgöra stöd, även då dessa ingripanden tjänar till finansiering av kostnader som det berörda företaget har ådragit sig frivilligt. När det under alla omständigheter föreligger en skyldighet att upprätta en social plan, vilket var fallet för Kimberly Clark, är det felaktigt att påstå att FNE: s ingripanden inte täcker några obligatoriska kostnader för företaget. Eftersom företaget är skyldigt att förutom obligatoriska utgifter i strikt mening (avgångsvederlag etc) även betala tillläggskostnader för att genomföra den sociala planen (under domstolskontroll), täcker FNE: s ingripande en varierande del av samtliga kostnader som, i varierande grad, är obligatoriska. Det kan således täcka obligatoriska kostnader.
C 71/36

Personaldomstolens beslut (andra avdelningen) av den 17 oktober 2013 Marcuccio mot kommissionen

(Mål F-145/12)

(Personalmål - Artikel 34.1 och 34.6 i rättegångsreglerna - Ansökan som ingetts per fax inom fristen, förlängd med tio dagar med hänsyn till avstånd - Ansökan som inkommit per post inom tio dagar därefter - Dessa båda ansökningar är ej identiska - Talan har väckts för sent)

(2014/C 71/71)

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ombud: advokaten G. Cipressa)

Svarande: Europeiska kommissionen

Saken

Talan om ogiltigförklaring av beslutet att avslå sökandens begäran om omvärdering av hans invaliditetspension.

Avgörande

1. Talan avvisas som uppenbart ogrundad.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 71/29

Personaldomstolens beslut (andra avdelningen) av den 28 januari 2013 — Marcuccio mot kommissionen

(Mål F-100/12)

(Personalmål - Artikel 34.1 i rättegångsreglerna - Ansökan som getts in via telefax inom talefristen och som undertecknats med hjälp av en stämpel som återger en advokats namnteckning eller med hjälp av en annan återgivningsmetod - Talan har väckts för sent - Uppenbart att talan ska avvisas)

2013/C 71/49

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ombud: advokaten G. Cipressa)

Svarande: Europeiska kommissionen

Saken

Talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut att inte betala sökanden en ersättning för skada som denne påstår sig ha lidit till följd av förseningen med att genomföra förfarandet för att pensionera honom i enlighet med artikel 53 i tjänsteföreskrifterna och till följd av att det inte fattats något beslut om huruvida den sjukdom som föranlett pensioneringen utgör en yrkessjukdom

Avgörande

1. Talan avvisas, eftersom det är uppenbart att den inte kan prövas i sak