ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
9

Delstaten Oberösterreich beslutar om bostadsbidrag och villkoren för att bevilja bostadsbidrag reglerades i följande bestämmelser i Oberösterreichisches Wohnbauförderungsgesetz (delstaten Oberösterreichs lag om stöd till bostadsbyggande) (LGBl. 6/1993), i den lydelse som är tillämplig i det nationella målet (nedan kallad oöWFG). I 6 § oöWFG föreskrevs följande: ”… 9. Stöd enligt denna lag kan beviljas österrikiska medborgare, medborgare i en medlemsstat inom [Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES)] och unionsmedborgare och deras familjemedlemmar i den mening som avses i [Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG (EUT L 158, 2004, s. 77)]. Om det inte föreskrivs i internationella konventioner att stöd ska kunna beviljas andra personer på samma sätt som till österrikiska medborgare, får stöd beviljas andra personer endast om följande villkor är uppfyllda: 1) Sökanden har lagligen haft sin huvudsakliga hemvist i Österrike under en sammanhängande period på minst fem år. 2) Sökanden uppbär skattepliktig inkomst i Österrike eller har betalat in avgifter till det obligatoriska socialförsäkringssystemet i Österrike till följd av förvärvsarbete och erhåller nu förmåner inom detta system och har uppburit sådan inkomst eller förmån under 54 månader under de senaste fem åren. 3) Sökanden kan styrka att han eller hon har grundläggande kunskaper i det tyska språket i enlighet med punkt 11. … 11. Villkoret i punkt 9 led 3 ska anses vara uppfyllt om sökanden 1) inkommer med ett intyg från Österreichischer Integrationsfonds (Österrikes integrationsfond, Österrike) (ÖIF) eller från ett av ÖIF godkänt provinstitut som intygar att ett integrationsprov har avlagts med godkänt resultat, 2) inkommer med ett allmänt erkänt examensbevis avseende tyska språket eller ett intyg om kunskaper i tyska på nivå A 2 utfärdat av ett provcentrum som godkänts i enlighet med Integrationsvereinbarungs-Verordnung (Integrationsförordningen) (BGBl. II, 242/2017), eller 3) inkommer med bevis som styrker att sökanden har genomgått obligatorisk utbildning i Österrike under minst fem år och har visat tillräckliga resultat i ämnet ’tyska’ eller har avslutat ämnet ’tyska’ på grundskolans niondeklass-nivå med godkänt resultat, eller 4) med godkänt resultat har genomfört examensprov efter lärlingsutbildning i enlighet med Berufsausbildungsgesetz (lag om yrkesutbildning för lärlingar) (BGBl. 142/1969). …”
10

Piloternas fackföreningar, som ansåg att förhandlingarna hade misslyckats, eller åtminstone att det inte hade gjorts tillräckligt stora framsteg, uppmanade sina medlemmar att gå ut i strejk. Den aktuella strejken inleddes den 26 april 2019 och pågick fram till den 2 maj 2019. Den pågick således under sju dagar och föranledde SAS att ställa in mer än 4000 flygavgångar. Strejken påverkade cirka 380000 passagerare, däribland S., som till Airhelp överlät sin eventuella rätt gentemot SAS till kompensation till följd av att S. flygning ställts in.
50

Mot denna bakgrund föreskrivs i artikel 8.1 c i rambeslut 2002/584 bland annat att den europeiska arresteringsordern ska innehålla uppgifter, uppställda i enlighet med formuläret i bilagan till rambeslutet, om förekomsten av en ”verkställbar dom, en arresteringsorder eller något annat verkställbart rättsligt beslut med samma rättsverkan och som omfattas av artiklarna 1 och 2” i rambeslutet. Dessa uppgifter ska anges under b) i formuläret i bilagan, med rubriken ”Beslut på vilket arresteringsordern grundas”, och under punkt 1 ska uppgifter lämnas om en ”[a]rresteringsorder eller [ett] verkställbart rättsligt beslut med samma verkan”.
50

Domstolen har visserligen slagit fast att begreppet ”institution” i den mening som avses i nämnda bestämmelse inte bara omfattar de unionsinstitutioner som räknas upp i artikel 13.1 FEU, utan även alla unionsorgan och unionsbyråer som inrättats genom eller med stöd av fördragen och som är avsedda att bidra till förverkligandet av unionens målsättningar (se dom av den 16 december 2020, rådet m.fl./K. Chrysostomides & Co. m.fl., C 597/18 P, C 598/18 P, C 603/18 P och C 604/18 P, EU:C:2020:1028, punkt 80 och där angiven rättspraxis). När den slog fast detta grundade den sig emellertid uttryckligen dels på att de unionsorgan och unionsbyråer som inrättats genom eller med stöd av fördragen är avsedda att bidra till att förverkliga unionens målsättningar, dels på att det skulle strida mot avsikten hos fördragets upphovsmän att unionen, när den agerar genom ett organ eller en byrå, kan undgå verkningarna av de bestämmelser i fördragen som reglerar det utomobligatoriska skadeståndsansvaret (se, för ett liknande resonemang, dom av den 2 december 1992, SGEEM och Etroy/EIB, C 370/89, EU:C:1992:482, punkterna 13–16).
8

I enlighet med nämnda fördrag, som hade undertecknats den 3 september 2008, och Lov nr 575 om anlæg og drift af en fast forbindelse over Femern Bælt med tilhørende landanlæg i Danmark (lag nr 575 om anläggning och förvaltning av en fast förbindelse över Fehmarn Bält med tillhörande inlandsförbindelser inom Danmark) av den 4 maj 2015, fick två danska offentliga företag i uppdrag att genomföra projektet. Det första företaget, Femern A/S, som hade bildats år 2005, ansvarar för finansiering, byggande och drift av den fasta förbindelsen. Det andra företaget, Femern Landanlæg A/S, som bildades år 2009, ansvarar för finansiering, byggande och drift av väg- och järnvägsanslutningar till det danska inlandet. Femern Landanlæg är ett dotterbolag till Sund & Bælt Holding A/S, som ägs av den danska staten. Femern blev dotterbolag till Femern Landanlæg efter det att detta bolag hade bildats.
5

I artikel 70 i förordning nr 806/2014, med rubriken ”Förhandsbidrag”, föreskrivs följande i punkterna 1 och 2: ”1. De enskilda bidragen från varje institut ska samlas in minst en gång per år och ska beräknas i proportion till beloppet av samma instituts skulder (exklusive kapitalbas) minus garanterade insättningar, som andel av de sammanlagda skulderna (exklusive kapitalbas) minus garanterade insättningar från alla institut auktoriserade på de deltagande medlemsstaternas territorier. 2. [Gemensamma resolutionsnämnden] ska varje år, efter att ha hört [Europeiska centralbanken (ECB)] eller den nationella behöriga myndigheten, och i nära samarbete med de nationella resolutionsmyndigheterna, beräkna de enskilda bidragen för att säkerställa att de bidrag som ska betalas in av alla institut auktoriserade på alla de deltagande medlemsstaternas territorier inte överstiger 12,5 % av målnivån. Varje år ska beräkningen av de enskilda institutens bidrag baseras på a) ett fast bidrag, som ska vara proportionellt mot beloppet för ett instituts skulder, exklusive kapitalbas och garanterade insättningar, i förhållande till de totala skulderna, exklusive kapitalbas och garanterade insättningar, för alla institut auktoriserade på de deltagande medlemsstaternas territorier, och b) ett riskjusterat bidrag, som ska baseras på de kriterier som fastställs i artikel 103.7 i [Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU av den 15 maj 2014 om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av rådets direktiv 82/891/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/24/EG, 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG, 2011/35/EU, 2012/30/EU och 2013/36/EU samt Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) nr 1093/2010 och (EU) nr 648/2012 (EUT L 173, 2014, s. 190)], med beaktande av proportionalitetsprincipen, utan att skapa snedvridningar mellan bankstrukturerna i medlemsstaterna. Förhållandet mellan det fasta bidraget och det riskjusterade bidraget ska beakta en balanserad fördelning av bidragen mellan olika typer av banker. Under inga omständigheter får det sammanlagda beloppet av de enskilda bidragen från alla institut auktoriserade på alla de deltagande medlemsstaternas territorier, beräknat enligt leden a och b, på årsbasis överstiga 12,5 % av målnivån.”
2

Respektive begäran har framställts i två mål mellan, å ena sidan, i det första målet (mål C‑721/19), Sisal SpA och, i det andra målet (mål C‑722/19), Stanleybet Malta Ltd och Magellan Robotech Ltd (nedan gemensamt kallade Stanleybet) och, å andra sidan, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli (Tull- och monopolmyndigheten, Italien) (nedan kallad ADM), Ministero dell’Economia e delle Finanze (Ekonomi-och finansministeriet, Italien), Lotterie Nazionali Srl och Lottomatica Holding Srl, tidigare Lottomatica SpA (nedan kallat Lottomatica) (mål C‑722/19). Målen avser huruvida den åtgärd genom vilken ADM under år 2017 förnyade den koncession som år 2010 tilldelats Lotterie Nazionali att driva lotterier med direktdragning var förenlig med unionsrätten
31

Enligt förarnas anställningsavtal uppbar dessa under år 2018 rent faktiskt en månadslön på 545 euro brutto, det vill säga 3,24 euro per timme. Vad gäller skillnaden på 6,52 euro per timme mellan den franska minimilönen och den timlön som förarna i det nationella målet uppbar hävdade Rapidsped vid den hänskjutande domstolen att den täcks av dagtraktamentena och bonusen för bränslebesparingar, eftersom dessa komponenter ingick i deras lön, vilket förarna har bestritt.
32

Enligt artikel 7 i omvandlingslagen ska de stadigvarande nyttjanderättshavare som blivit ägare betala en omvandlingsavgift till den offentliga myndighet som ägde den aktuella marken. Denna avgift ska betalas den 31 mars varje år under en period om 20 år, räknat från och med dagen för omvandlingen av den stadigvarande nyttjanderätten avseende den aktuella fasta egendomen till en full äganderätt. I samma artikel föreskrivs att beloppet för avgiften ska motsvara den årliga avgiften för stadigvarande nyttjanderätt vid dagen för denna omvandling. Den nya ägaren kan dessutom när som helst under den period under vilken vederbörande är skyldig att betala omvandlingsavgiften skriftligen underrätta det behöriga organet om sin avsikt att betala resterande belopp med en enda betalning.
2

Begäran har framställts i ett mål mellan å ena sidan Ordre des barreaux francophones et germanophone, Association pour le droit des Étrangers ASBL, Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et Étrangers ASBL, Ligue des Droits de l’Homme ASBL och Vluchtelingenwerk Vlaanderen ASBL, och å andra sidan Conseil des ministres (ministerrådet, Belgien). Målet gäller nationella bestämmelser som innebär tillämpning på unionsmedborgare och deras familjemedlemmar av dels åtgärder liknande dem som är tillämpliga på tredjelandsmedborgare för att undvika all risk för att dessa medborgare avviker under den frist de beviljats för att lämna värdmedlemsstaten efter antagande av ett beslut om återvändande, dels en längsta tillåtna förvarsperiod inför avlägsnande som är identisk med den som är tillämplig på nämnda tredjelandsmedborgare.
–

Belgiens regering, ursprungligen genom C. Van Lul, M. Van Regemorter, M. Jacobs, C. Pochet, J.-C. Halleux och P.-J. De Grave, därefter genom M. Van Regemorter, M. Jacobs, C. Pochet, J.-C. Halleux och P.-J. De Grave, samtliga i egenskap av ombud,
11

I artikel 112b punkterna 1 och 2 i denna lag föreskrivs följande: ”1. Om den beskattningsbara personen: 1) i sin skattedeklaration angett: a) ett lägre skattebelopp än det belopp som ska betalas; b) ett annat återbetalningsgillt skatteavräkningsbelopp, eller ett större belopp för återbetalningsgill ingående skatt, än det belopp som ska betalas; c) ett skatteavräkningsbelopp som minskar skattebeloppet för kommande skatteperioder och som är större än det belopp som ska betalas; d) ett återbetalningsgillt skatteavräkningsbelopp, återbetalningsgill ingående skatt eller det skatteavräkningsbelopp som minskar skattebeloppet för kommande redovisningsperioder, i stället för det skattepliktiga belopp som ska erläggas till skattemyndigheten; 2) underlåtit att lämna in skattedeklaration och underlåtit att betala utkrävbar skatt, – så ska direktören för skattemyndigheten eller för tullmyndigheten fastställa korrekt belopp och påföra ett skattetillägg motsvarande 30 procent av den mervärdesskatt som undanhållits eller 30 procent av den del av återbetalat avräkningsbelopp som beräknats till ett för högt belopp, av återbetalningsgill ingående skatt eller det skatteavräkningsbelopp som minskar skattebeloppet för kommande skatteperioder. 2. Om, efter företagen skatte- eller tullkontroll eller under pågående tullkontrollsärende, i de fall som avses i 1) punkt 1, led 1, den beskattningsbara personen har lämnat in en rättad skattedeklaration med beaktande av de konstaterade oegentligheterna och har erlagt utkrävbar skatt eller betalat åter det belopp som felaktigt återbetalats, 2) punkt 1, led 2, den beskattningsbara personen har lämnat in en skattedeklaration och erlagt utkrävbar skatt, – så ska skattetillägget motsvara 20 procent av den mervärdesskatt som undanhållits eller 20 procent av den del av återbetalat avräkningsbelopp som beräknats till ett för högt belopp, av återbetalningsgill ingående skatt eller det skatteavräkningsbelopp som minskar skattebeloppet för kommande skatteperioder.”
25

Genom beslut av den 24 oktober 2013 och den 15 augusti 2014 (nedan kallade registreringbesluten), registrerade en justitiesekreterare vid Magistrates’ Court for the Petty Sessions District of Belfast and Newtownabbey (Förstainstansdomstolen för distriktet Belfast och Newtownabbey, Förenade kungariket) de två domarna i fråga om underhållsskyldighet som meddelats av den polska domstolen den 14 februari 2003, och förklarade dem verkställbara. Registreringsbesluten fattades i enlighet med artikel 75 i förordning nr 4/2009. I dessa beslut angavs även att de registrerade domarna var verkställbara inom ramen för bestämmelserna i avsnitt 2 i kapitel IV i samma förordning.
19

Den hänskjutande domstolen har preciserat att de belopp som inte är bidragsberättigande motsvarar lönekostnaderna för vissa experter, vilka under perioden mellan oktober 2012 och januari 2013 under vissa dagar sammanräknat de arbetstimmar som lagts ned inom ramen för den grundläggande arbetstiden, det vill säga åtta timmar per dag, med antalet arbetstimmar som utförts inom ramen för projektet och andra projekt eller verksamheter. Det totala antalet arbetstimmar per dag överskred för dessa experter den gräns på 13 timmar per dag som föreskrivs i instruktionerna från den myndighet som förvaltar projektet. Detta tak följer enligt OI POCU MEN av artiklarna 3 och 6 i direktiv 2003/88.
7

I artikel 24 i denna förordning föreskrivs följande: ”1. Inom ramen för resolutionsordningen ska verktyget försäljning av affärsverksamhet bestå av överföringen till en köpare som inte är ett broinstitut av följande: a) Äganderättsinstrument som utfärdats av ett institut under resolution. b) Alla eller vissa tillgångar, rättigheter eller skulder i ett institut under resolution. 2. Beträffande verktyget för försäljning av affärsverksamhet ska resolutionsordningen särskilt fastställa: a) De instrument, tillgångar, rättigheter och skulder som den nationella resolutionsmyndigheten ska överföra i enlighet med artikel 38.1 och 38.7–38.11 i [direktiv 2014/59]. b) De affärsmässiga villkor enligt vilka, med beaktande av omständigheterna och de kostnader och utgifter som uppkommit under resolutionsförfarandet, den nationella resolutionsmyndigheten ska verkställa överföringen i enlighet med artikel 38.2, 38.3 och 38.4 i [direktiv 2014/59]. c) Huruvida de nationella resolutionsmyndigheterna får utöva överföringsbefogenheterna mer än en gång i enlighet med artikel 38.5 och 38.6 i [direktiv 2014/59]. d) Formerna för den nationella resolutionsmyndighetens utbjudande till försäljning av den enheten eller de instrumenten, tillgångarna, rättigheterna och skulderna i enlighet med artikel 39.1 och 39.2 i [direktiv 2014/59]. e) Huruvida den nationella resolutionsmyndighetens efterlevnad av saluföringskraven sannolikt undergräver resolutionsmålen i enlighet med punkt 3 i den här artikeln. 3. Nämnden ska tillämpa verktyget för försäljning av affärsverksamhet utan att iaktta de saluföringskrav som fastställs i punkt 2 e om den finner att iakttagande av de kraven sannolikt skulle undergräva ett eller flera av resolutionsmålen och särskilt om följande villkor är uppfyllda: a) Den anser att det föreligger ett reellt hot mot den finansiella stabiliteten som orsakas eller förvärras av att institutet under resolution har fallerat eller sannolikt kommer att fallera. b) Den anser att efterlevnad av de kraven sannolikt undergräver effektiviteten i verktyget försäljning av affärsverksamhet när det gäller att hantera det hotet eller uppnå det resolutionsmålet som anges i artikel 14.2 b.”
75

Tribunalen påpekade att kommissionen, bland annat till följd av klagandenas yttrande med avseende på meddelandet om invändningar, hade ansett att de uppgifter som den grundat sig på för att fastställa kriteriet ”pris – kostnader” i meddelandet om invändningar inte återspeglade de priser som faktiskt betalats av klagandenas kunder under överträdelseperioden, på grund av de redovisningsprinciper som tillämpats av klagandena, såsom principerna beskrivits i dessa yttranden, och på grund av att det hade sålts olika varianter av de aktuella chippsatserna. Tribunalen fann vidare att de begärda upplysningarna, inbegripet de upplysningar som avsåg tidsperioder som låg i anslutning till överträdelseperioden, just syftade till att avhjälpa en sådan skillnad genom att få fram uppgifter som troget återspeglade situationen under denna period i syfte att fastställa ett lämpligt kriterium ”pris – kostnad”, eftersom det var avgörande för att kontrollera misstankarna om att klagandena gjort sig skyldiga till överträdelse.
9

Innan den ändrades genom koninklijk besluit tot wijziging van het koninklijk besluit van 5 juli 2004 betreffende de erkenning van havenarbeiders in de havengebieden die onder het toepassingsgebied vallen van de wet van 8 juni 1972 betreffende de havenarbeid (kunglig förordning om ändring av kunglig förordning av den 5 juli 2004 om erkännande av hamnarbetare i hamnområden som omfattas av tillämpningsområdet för lag av den 8 juni 1972 om hamnarbete), av den 10 juli 2016 (Belgisch Staatsblad, 13 juli 2016, s. 43879) (nedan kallad 2016 års kungliga förordning), föreskrevs följande i artikel 2 i koninklijk besluit betreffende de erkenning van havenarbeiders in de havengebieden die onder het toepassingsgebied vallen van de wet van 8 juni 1972 betreffende de havenarbeid (kunglig förordning om erkännande av hamnarbetare i hamnområden som omfattas av tillämpningsområdet för lag av den 8 juni 1972 om hamnarbete), av den 5 juli 2004 (Belgisch Staatsblad, 4 augusti 2004, s. 58908): ”När en hamnarbetare har erkänts ska vederbörande upptas antingen i den ’allmänna kvoten’ eller i ’logistikkvoten’. Hamnarbetare som tillhör den allmänna kvoten erkänns för att utföra samtliga former av hamnarbete i den mening som avses i artikel 1 i [1973 års kungliga förordning]. Hamnarbetare som tillhör logistikkvoten erkänns för att utföra hamnarbete i den mening som avses i artikel 1 i [1973 års kungliga förordning] på platser där varor som förberedelse för senare distribution eller försändelse genomgår en bearbetning som indirekt resulterar i ett påvisbart mervärde.”
22

En skriftväxling via e-post mellan kommissionen och Printeos ägde rum den 26 januari 2017. Kommissionen underrättade Printeos om att den, till följd av tribunalens ogiltigförklaring av 2014 års beslut i den del Printeos ålades böter, skulle återbetala de preliminärt inbetalda böterna till bolaget. Printeos begärde att återbetalningen skulle innefatta ränta på bötesbeloppet, beräknad från och med dagen för den preliminära betalningen, den 9 mars 2015, där räntesatsen skulle vara ECB:s refinansieringsränta med tillägg av 3,5 procentenheter, det vill säga samma räntesats som den som föreskrevs i artikel 2.3 i 2014 års beslut, för det fall böterna betalades för sent. I två e-postmeddelanden samma dag avslog kommissionen denna begäran och erinrade om att, såsom angavs i informationsskrivelsen som bifogats e-postmeddelandet av den 16 februari 2015, de böter som är föremål för preliminär inkassering ska investeras i en fond och, vid ogiltigförklaring, återbetalas, jämte en garanterad avkastning på grundval av referensfondens resultat. Resultatet var emellertid negativt för den period under vilken det bötesbelopp som Printeos betalade investerades i Bufi-fonden, vilket innebar att endast böternas kapitalbelopp skulle återbetalas till Printeos.
16

I 61 § punkt 1 i Umsatzsteuer-Durchführungsverordnung (tillämpningsförordning till lagen om omsättningsskatt), i den lydelse som var tillämplig under det beskattningsår som är aktuellt i det nationella målet, det vill säga år 2012, föreskrivs följande: ”Den näringsidkare som är etablerad i övriga delar av [unionen] ska, via den elektroniska portalen i den medlemsstat där näringsidkaren är etablerad, lämna in en elektronisk ansökan om återbetalning, med alla föreskrivna uppgifter, till den federala skattemyndigheten i enlighet med förordningen om överföring av skatteuppgifter.”
(6)

Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) som inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet [(EGT L 31, 2002, s. 1)] har antagit två yttranden om djurskyddsaspekterna beträffande de vanligaste systemen för bedövning och avlivning av vissa djurarter, nämligen Welfare aspects of the main systems of stunning and killing the main commercial species of animals 2004 och Welfare aspects of the main systems of stunning and killing applied to commercially farmed deer, goats, rabbits, ostriches, ducks, geese and quail 2006. [Unionslagstiftningen] på detta område bör uppdateras med hänsyn till dessa vetenskapliga yttranden. … Rekommendationer för odlad fisk ingår inte i denna förordning eftersom ytterligare vetenskapliga yttranden och en ekonomisk utvärdering behövs på detta område.
6

Det framgår av beslutet om hänskjutande att det genom decreto legge n. 69 – Norme in materia previdenziale, per il miglioramento delle gestioni degli enti portuali ed altre disposizioni urgenti (lagdekret nr 69 om fastställande av bestämmelser om social trygghet, för att förbättra hamnmyndigheternas förvaltning och andra brådskande åtgärder) av den 13 mars 1988 (GURI nr 61 av den 14 mars 1988), omvandlat till lag nr 153 av den 13 maj 1988 (GURI nr 112 av den 14 maj 1988) (nedan kallad lag nr 153/1988), har införts ett hushållsbidrag. Bidraget utgår i förhållande till antalet barn under 18 år i hushållet och till hushållets inkomster (nedan kallat hushållsbidraget).
103

De omständigheter som klagandena hade åberopat till stöd för den sjätte grunden vid tribunalen, det vill säga den uppdelning av Johannes Reifenhäuser Holding som gav upphov till Maschinenfabrik vid en tidpunkt långt efter den period under vilken överträdelsen i fråga ägde rum, gjorde emellertid inte på något sätt att det kunde ifrågasättas att Johannes Reifenhäuser Holdings omsättning under räkenskapsåret 2013/2014 kunde ge en meningsfull indikation på hur företagets faktiska ekonomiska situation såg ut under den period då överträdelsen ägde rum och vad som var en lämplig nivå för de böter som företaget skulle åläggas.