Domstolens dom (andra avdelningen) den 21 februari 2002. - Europeiska kommissionen mot Italienska republiken. - Fördragsbrott - Miljö - Farligt avfall - Direktiv 75/442/EEG och 91/689/EEG. - Mål C-65/00.



Rättsfallssamling 2002 s. I-01795



Parter

Domskäl

Beslut om rättegångskostnader

Domslut



Nyckelord

Medlemsstater - Skyldigheter - Genomförande av direktiv - Obestritt fördragsbrott

(Artikel 226 EG)

Parter

I mål C-65/00,

Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av L. Ström och G. Bisogni, båda i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,

sökande,

mot

Republiken Italien, företrädd av U. Leanza, i egenskap av ombud, biträdd av G. Aiello, avvocato dello Stato, med delgivningsadress i Luxemburg,

svarande,

angående en talan om fastställelse av att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 11 i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall (EGT L 194, s. 39; svensk specialutgåva, område 15, volym 1, s. 238), i dess lydelse enligt rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991 (EGT L 78, s. 32; svensk specialutgåva, område 15, volym 10, s. 66), och artikel 3 i rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall (EGT L 377, s. 20; svensk specialutgåva, område 15, volym 10, s. 199), genom att tillåta att företag och inrättningar som återvinner sådant farligt avfall som omfattas av direktiv 91/689 undantas från den tillståndsplikt som föreskrivs i artikel 10 i direktiv 75/442, i dess lydelse enligt direktiv 91/156, utan att detta undantag förutsätter att kraven i artikel 3.2 i direktiv 91/689 är uppfyllda,

meddelar DOMSTOLEN (andra avdelningen)

sammansatt av avdelningsordföranden N. Colneric samt domarna R. Schintgen och V. Skouris (referent),

generaladvokat: J. Mischo,

justitiesekreterare: R. Grass,

med hänsyn till referentens rapport,

och efter att den 20 september 2001 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,

följande

Dom

Domskäl

1 Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli de 25 februari 2000, med stöd av artikel 226 EG, väckt talan om fastställelse av att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 11 i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall (EGT L 194, s. 39; svensk specialutgåva, område 15, volym 1, s. 238), i dess lydelse enligt rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991 (EGT L 78, s. 32; svensk specialutgåva, område 15, volym 10, s. 66, nedan kallat direktiv 75/442), och artikel 3 i rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall (EGT L 377, s. 20; svensk specialutgåva, område 15, volym 10, s. 199), genom att tillåta att företag och inrättningar som återvinner sådant farligt avfall som omfattas av direktiv 91/689 undantas från den tillståndsplikt som föreskrivs i artikel 10 i direktiv 75/442, utan att detta undantag förutsätter att kraven i artikel 3.2 i direktiv 91/689 är uppfyllda.

Tillämpliga bestämmelser Gemenskapsbestämmelser

Direktiv 75/442

2 Syftet med direktiv 75/442 är att säkerställa bortskaffande och återvinning av avfall samt att verka för att åtgärder vidtas för att begränsa avfallsmängderna, särskilt genom att främja ren teknik och sådana produkter som kan återvinnas och återanvändas.

3 I artikel 4 första stycket i direktiv 75/442 föreskrivs följande:

"Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att avfall återvinns eller bortskaffas utan fara för människors hälsa och utan att processer eller metoder används som kan skada miljön, och särskilt

- utan risker för vatten, luft, jord eller växter och djur,

- utan att medföra olägenheter genom buller eller lukt,

- utan att negativt påverka landskapet och områden av särskilt intresse."

4 Enligt artikel 10 i direktiv 75/442 skall "[f]ör genomförandet av artikel 4 tillståndsplikt gälla för varje inrättning eller företag som tillämpar de förfaranden som avses i bilaga 2 B". I punkterna R 1 till R 13 i bilaga 2 B till direktiv 75/442 förtecknas sådana återvinningsförfaranden som förekommer i praktiken.

5 I artikel 11 i direktiv 75/442 föreskrivs följande:

"1. Utan att det påverkar tillämpningen av rådets direktiv 78/319/EEG av den 20 mars 1978 om giftigt och annat farligt avfall ..., senast ändrat genom Anslutningsakten för Spanien och Portugal, kan undantag från tillståndsplikten i artikel 9 och artikel 10 tillämpas i fråga om

a) inrättningar eller företag som själva bortskaffar sitt avfall på den plats där detta uppkommer, och

b) inrättningar eller företag som återvinner avfall.

Denna undantagsbestämmelse får endast tillämpas

- om de behöriga myndigheterna har beslutat om allmänna regler för varje typ av verksamhet och fastställt för vilka typer av avfall och avfallsmängder samt enligt vilka villkor verksamheten i fråga kan befrias från tillståndsplikten,

och

- om bestämmelserna i artikel 4 är uppfyllda med avseende på avfallsslag och -mängder samt metoderna för bortskaffande eller återvinning.

2. De inrättningar eller företag som avses i 1 skall registreras hos de behöriga myndigheterna.

3. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om de allmänna regler som de antagit enligt 1."

Direktiv 91/689

6 Direktiv 91/689 antogs med stöd av artikel 2.2 i direktiv 75/442 och syftet är, enligt dess artikel 1.1, att få till stånd en tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kontrollerad hantering av farligt avfall. Enligt dess artikel 1.2 gäller följande:

"Om inte annat följer av bestämmelserna i detta direktiv skall direktiv 75/442/EEG gälla för farligt avfall."

7 I artikel 3 i direktiv 91/689 föreskrivs följande:

"1. Det i artikel 11.1 a i direktiv 75/442/EEG avsedda undantaget från kravet på tillstånd för inrättningar eller företag som själva bortskaffar sitt avfall, gäller inte farligt avfall som omfattas av det här direktivet.

2. I enlighet med artikel 11.1 b i direktiv 75/442/EEG får en medlemsstat frångå artikel 10 i det direktivet beträffande inrättningar och företag som återvinner avfall som omfattas av det här direktivet

- om medlemsstaten inför allmänna bestämmelser med angivande av avfallstyp och avfallsmängd samt de särskilda villkor (gränsvärden för innehållet av farliga ämnen i avfallet, gränsvärden för utsläpp, typ av aktivitet) och andra krav som skall uppfyllas vid olika typer av återvinning, och

- om avfallstyperna eller avfallsmängderna och återvinningsmetoderna är sådana att det är säkerställt att villkoren i artikel 4 i direktiv 75/442/EEG är uppfyllda.

3. De i punkt 2 avsedda inrättningarna och företagen skall registreras hos behöriga myndigheter.

4. Om en medlemsstat avser att utnyttja bestämmelserna i punkt 2 skall de regler som avses i den punkten meddelas kommissionen senast tre månader innan de träder i kraft. Kommissionen skall samråda med medlemsstaterna. Mot bakgrund av dessa samråd skall kommissionen föreslå att reglerna slutgiltigt fastställs i enlighet med förfarandet i artikel 18 i direktiv 75/442/EEG."

De nationella bestämmelserna

8 Bestämmelserna om undantag från den tillståndsplikt som föreskrivs i artikel 11 i direktiv 75/442 har införlivats med italiensk rätt genom decreto legislativo (lagdekret) nr 22, av den 5 februari 1997 om genomförande av direktiven 91/156, 91/689 och 94/62/EG om förpackningar och förpackningsavfall (GURI nr 38 av den 15 februari 1997, ordinarie tillägg nr 33) i dess lydelse enligt decreto legislativo nr 389 av den 8 november 1997 (GURI nr 261, av den 8 november 1997, nedan kallat lagdekret nr 22/97).

9 Vad särskilt beträffar de inrättningar och företag som återvinner avfall som avses i direktiv 91/689, föreskriver artikel 33 i lagdekret nr 22/97 att de, under vissa förutsättningar, har möjlighet att följa förenklade förfaranden enligt vilka de undantas från den tillståndsplikt som föreskrivs i artikel 10 i direktiv 75/442.

10 Enligt dessa förenklade förfaranden är inrättningar eller företag som planerar förfaranden för återvinning av farligt avfall utan att begära tillstånd skyldiga att underrätta den behöriga kommunen och därvid bifoga en redogörelse som visar att alla villkor för att få tillgång till det förenklade förfarandet är uppfyllda. En förklaring om att villkoren för att få tillgång till det förenklade förfarandet är uppfyllda innebär undantag från den tillståndsplikt som föreskrivs i artikel 10 i direktiv 75/442. Den behöriga kommunen kontrollerar på grundval av denna förklaring att villkoren iakttas.

11 Med hänsyn till den komplexa och tekniska arten av reglerna på området beskrivs inte och anges inte i detalj dessa villkor i lagdekret nr 22/97. Där anges i stället att tekniska normer för olika återvinningstyper, kvantiteter och villkor för återvinning vad gäller det förenklade förfarandet kommer att fastställas genom ministerdekret.

12 I artikel 33.6 i lagdekret nr 22/97 anges att fram till dess att nämnda tekniska normer har fastställts skall de förenklade förfarandena vara tillämpliga på samtliga som genomför de förfaranden för avfallsåtervinning som räknas upp i bilaga 3 till miljöministerdekret av den 5 september 1994 (GURI nr 212, av den 10 september 1994, ordinarie tillägg nr 126) om tillämpning av artiklarna 2 och 5 i decreto legge (lagdekret) nr 438 av den 8 juli 1994 om fastställelse av bestämmelser i fråga om återvinning av restprodukter från produktions- eller konsumtionscykler i produktions- eller förbränningsprocesser samt i fråga om bortskaffande av avfall, respektive i bilaga 1 till miljöministerdekret av den 16 januari 1995 (GURI nr 24 av den 30 januari 1995, ordinarie tillägg) om tekniska normer för återvinning i en förbränningscykel för energiproduktion av avfall från produktions- eller konsumtionscykler, med iakttagande av där angivna föreskrifter.

Faktiska omständigheter och det administrativa förfarandet

13 I enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 226 första stycket EG, och efter att ha berett Republiken Italien tillfälle att yttra sig, tillställde kommissionen den 14 juli 1999 denna medlemsstat ett motiverat yttrande och uppmanade denna stat att vidta nödvändiga åtgärder för att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 11 i direktiv 75/442 och artikel 3 i direktiv 91/689 inom två månader från delgivningen av det motiverade yttrandet.

14 De italienska myndigheterna inskränkte sig till att, till följd av det nämnda yttrandet, tillsända kommissionen ett förslag till ett ministerdekret om återvinningsverksamhet beträffande farligt avfall i den mening som avses i artiklarna 31 och 33 i lagdekret nr 22/97, och kommissionen beslutade därför att väcka förevarande talan.

Talan

15 Kommissionen har gjort gällande att underlåtenheten att anta nödvändiga tekniska bestämmelser för ett system med undantag från tillståndsplikten i lagdekret 22/97 har setts som en anledning att bibehålla de båda ministerdekreten av den 5 september 1994 och av den 16 januari 1995.

16 Enligt kommissionen är de förenklade förfarandena som är tillämpliga för inrättningar och företag som återvinner sådant farligt avfall som omfattas av direktiv 91/689 fortfarande i dag inte underställda andra villkor än dem som föreskrivs i de nämnda ministerdekreten. Dessa uppfyller inte de krav som föreskrivs i artikel 3.2 i direktiv 91/689.

17 Vad gäller det förslag till ministerdekret som de italienska myndigheterna tillsänt kommissionen har denna betonat att det inte är fråga om någon bindande lagstiftning utan endast ett förslag till ministerdekret som inte ens tycks ha översänts till det italienska Consiglio di Stato för en föregående och obligatorisk laglighetsprövning.

18 Mot bakgrund av den information kommissionen förfogat över har den följaktligen fastslagit att Republiken Italien inte fått det fördragsbrott att upphöra som lagts denna till last.

19 Den italienska regeringen har inte bestritt fördragsbrottet och har påstått att den så snart som möjligt skall se till att åtgärda det bristfälliga genomförandet av artikel 11 i direktiv 75/442 och artikel 3 i direktiv 91/689. Den har tillagt att miljö- och industriministerierna i god tid kommer att översända den slutgiltiga versionen av ministerdekretet om återvinning av farligt avfall i överensstämmelse med artiklarna 31-33 i lagdekret nr 22/97.

20 Av vad som anförts ovan framgår att, vid utgången av den tidsfrist som har angivits i det motiverade yttrandet, de villkor som gällde för undantag från tillståndsplikten i artikel 10 i direktiv 75/442 endast definierades av ministerdekreten av den 5 september 1994 och av den 16 januari 1995, men dessa dekret innefattade inte de krav som föreskrivs i artikel 3.2 i direktiv 91/689 för de inrättningar och företag som avses i artikel 11.1 första stycket b i direktiv 75/442. Härav följer att, vid samma tidpunkt, de företag och inrättningar som återvinner sådant farligt avfall som avses i direktiv 91/689 i Italien undantogs från sådant tillstånd som avses i artikel 10 i direktiv 75/442 utan att detta undantag förutsatte att nämnda krav var uppfyllda.

21 Bestämmelserna i artikel 11.1 första stycket b i direktiv 75/442 och i artikel 3.2 i direktiv 91/689 föreskriver att en medlemsstat får frångå artikel 10 i direktiv 75/442, enligt vilken tillståndsplikt gäller för varje inrättning eller företag, endast om medlemsstaten inför bestämmelser, för inrättningar eller företag som återvinner avfall, som syftar till att säkerställa att de föreskrivna kraven i nämnda artikel 3 i direktiv 91/689 uppfylls. Det kan således konstateras att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 11 i direktiv 75/442 och artikel 3 i direktiv 91/689.

22 Mot denna bakgrund finns det anledning att fastställa att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 11 i direktiv 75/442 och artikel 3 i direktiv 91/689, genom att tillåta att företag och inrättningar som återvinner sådant farligt avfall som omfattas av direktiv 91/689 undantas från den tillståndsplikt som föreskrivs i artikel 10 i direktiv 75/442, utan att detta undantag förutsätter att kraven i artikel 3.2 i direktiv 91/689 är uppfyllda.

Beslut om rättegångskostnader

Rättegångskostnader

23 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att svaranden skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Republiken Italien har tappat målet, skall denna stat ersätta rättegångskostnaderna.

Domslut

På dessa grunder beslutar

DOMSTOLEN

(andra avdelningen)

följande dom:

1) Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 11 i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall, i dess lydelse enligt rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991, och artikel 3 i rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall genom att tillåta att företag och inrättningar som återvinner sådant farligt avfall som omfattas av direktiv 91/689 undantas från den tillståndsplikt som föreskrivs i artikel 10 i direktiv 75/442, i dess lydelse enligt rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991, utan att detta undantag förutsätter att kraven i artikel 3.2 i direktiv 91/689 är uppfyllda.

2) Republiken Italien skall ersätta rättegångskostnaderna.