II - 1233Målen T-274/08 och T-275/08
Republiken Italien
mot
Europeiska kommissionen
”EGFJ — Avslutande av räkenskaperna för medlemsstaternas utbetalningsställen 
beträffande utgifter som finansieras av EGFJ — Belopp som ska återkrävas  
från Republiken Italien eftersom de inte har drivits in inom de föreskrivna 
fristerna — Begreppet ekonomiska följder — Beaktande av ränta —  
Artikel 32.5 i förordning (EG) nr 1290/2005”
Tribunalens dom (femte avdelningen) av den 22 april 2010   .  .  .  .  .  .  .  . II - 1236
Sammanfattning av domen
Jordbruk — Gemensam jordbrukspolitik — Finansiering genom EGFJ — Förfarandet vid avsl u-
tande av räkenskaper
(
Rådets förordning nr 1290/2005, artikel 32.5)
II - 1234SAMMANFATTNING — MÅLEN T-274/08 OCH T-275/08
Artikel  32.5 i förordning nr  1290/2005 om 
finansieringen av den gemensamma jor d-
brukspolitiken avser de särskilda fall där medlemsstaten inte har genomfört indriv -
ningen av belopp som ska återtas till följd av 
oegentligheter eller försumlighet inom fyra 
år efter det datum då det första administra -
tiva eller rättsliga konstaterandet gjordes eller 
inom åtta år, i de fall då indrivningen ingår i 
ett rättsligt förfarande i det nationella rätt s-
väsendet. I dessa fall preciseras att de ekono -
miska följderna av den uteblivna indrivningen 
ska bäras till 50 procent av den berörda me d-
lemsstaten och till 50 procent av gemenskap s-
budgeten.
V
id tolkningen av en gemenskapsrätt s-
lig bestämmelse ska inte bara dess lydelse 
beaktas, utan också sammanhanget och de 
mål som eftersträvas med de föreskrifter som 
den ingår i. För det första har uttrycket ek o-
nomiska följder en vid räckvidd och kan inne -
fatta samtliga följder av ekonomisk karaktär 
som har samband med att indrivning av orik -
tigt utbetalade belopp uteblivit. Till dessa 
följder hör med nödvändighet den ränta som 
borde ha betalats enligt artikel 32.1 i nämnda 
förordning.
F
ör det andra styrks denna bokstavliga tolk -
ning av artikel 34.1 a i förordning nr 1290/2005 enlig t vilken följande ska anses vara inkomster 
som ska avsättas enligt artikel 18 i förordning 
nr  1605/2002 med budgetförordning för 
Europeiska gemenskapernas allmänna bud-get … belopp som enligt artiklarna  31, 32 
och 33 i den här förordningen ska betalas till 
gemenskapsbudgeten, med dithörande rän-tor. Denna tolkning är även förenlig med den 
allmänna systematiken i förfarandet för avslu -
tande av räkenskaperna. Artikel 32.5 i föror d-
ning nr  1290/2005 ska nämligen läsas mot 
bakgrund av artikel 32.1 i samma förordning, 
vilken utgör den allmänna ramen vad gäller 
återbetalning till gemenskapen av belopp som ska återtas till följd av oegentligheter eller för -
sumlighet vid användning av medlen. Efter -
som punkt 5 i nämnda artikel inte förändrar principen att ränta ska utgå, utan begränsar 
sig till att ange fördelningen av det ekono -
miska ansvaret mellan medlemsstaten och 
gemenskapens budget i de fall då indrivning 
av de belopp som ska återtas inte har skett 
inom rimlig tid, innefattar de ekonomiska följder som avses i artikel 32.5 i förordningen 
med säkerhet bland annat huvudbeloppen 
och dithörande räntor.
F
ör det tredje framgår det av ingressen till 
förordning nr  1290/2005, särskilt skälen 25 och 26, att syftet med det system med delat 
ekonomiskt ansvar som inrättats genom arti -
kel  32.5 i nämnda förordning är att skydda 
gemenskapsbudgetens ekonomiska intressen 
genom att den berörda medlemsstaten bela s-
tas med en del av de belopp som ska återtas 
på grund av oegentligheter och som inte har 
II - 1235ITALIEN MOT KOMMISSIONEN
drivits in inom en rimlig tidsfrist. Skyldighe-
ten att återkräva den ränta som uppkommit 
mellan konstaterandet av en oegentlighet 
och den faktiska indrivningen av de aktuella beloppen är av kompensatorisk natur, efter -
som räntan avser den skada för gemensk a-
pens budget som uppkommit under denna tid till följd av att beloppet av en bokförd for -
dran inte kunnat erhållas.
F
ör det fjärde har principen enligt vilken 
ränta är accessorisk till huvudbeloppet och följer samma bokföringsregler en allmän g iltighet inom ramen för bestämmelserna 
om gemenskapens budget, vilket bekräftas 
av artikel 86.1 i förordning nr 2342/2002 om 
genomförandebestämmelser för förordning nr 1605/2002, som antagits med tillämpning 
av artikel 71.4 i förordning nr 1605/2002 och i 
vilken det anges att utan att det påverkar til
l-
lämpningen av sektorsbestämmelser ska 
ränta beräknas på alla fordringar som inte 
betalats tillbaka.
(se punkterna 36, 37, 39–41 och 44–45)