ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
67.

I vart fall har frågan om en prövning ex officio i förevarande mål inte uppkommit med anledning av en bestämmelse i direktiv 1999/44 avseende avtalets genomförande. Inte heller avser den en bestämmelse som styr de rättsmedel som finns att tillgripa för det fall att det föreligger en bristande avtalsenlighet (artikel 3) eller föreskriver tidsmässiga villkor och bevisregler som är relevanta för att åberopa och fastställa att säljaren är ansvarig för den bristande avtalsenligheten samt för att tillgripa de åtgärderna (artikel 5, vilken frågorna 5 och 6 avser). ( 40 ) Istället har frågan uppkommit med avseende på den inledande frågan om tillämpningsområdet för direktiv 1999/44. Om det enligt unionsrätten krävs att den nationella domstolen ex officio prövar huruvida Froukje Faber agerat i egenskap av konsument och denna domstol finner att så är fallet är det tydligt att både hon och Hazet stödjer sig på nationell rätt som har införlivat direktiv 1999/44. Den nationella domstolen skulle i så fall därefter behöva fastställa huruvida, till exempel, den sista meningen i artikel 7:23 punkt 1 i civillagen är tillämplig och om så är fallet tolka denna bestämmelse i enlighet med artikel 5.2 i direktiv 1999/44. Däremot uppkommer inte frågan om en prövning ex officio av artikel 5.2 vid sådana omständigheter som det är fråga om i det aktuella målet. Därför är det, enligt min mening, inte möjligt att besvara den hänskjutande domstolens frågor i förevarande mål genom att först avgöra huruvida en särskild bestämmelse ska tillämpas ex officio och sedan använda svaret för att fastställa huruvida tillämpningsområdet för direktiv 1999/44 därmed även måste prövas ex officio. ( 41 )
12.

När Familienkasse fick vetskap om att familjen hade flyttat till Belgien drog den tillbaka familjebidraget med verkan från och med juli 2006 och krävde återbetalning av det familjebidrag som hade utbetalats från och med den tidpunkten och för hela den omtvistade perioden. Familienkasse ansåg att Susanne Fassbender-Firman förvisso hade rätt till familjebidrag under den omtvistade perioden, men att det även fanns en rätt till familjebidrag i Belgien. Bidraget uppgick, enligt Familienkasse, till 77,05 euro per månad mellan juli och september 2006 och uppgick till 78,59 euro per månad mellan oktober 2006 och mars 2007. Enligt Familienkasse skulle rätten till det tyska familjebidraget, enligt artiklarna 76–79 i förordning nr 1408/71, hållas inne till ett belopp som motsvarade det belgiska familjebidraget, och Familienkasse skulle endast betala ut mellanskillnaden mellan det belopp som Susanne Fassbender-Firman hade rätt till i Tyskland och i Belgien. Att familjen inte hade ansökt om det belgiska familjebidraget var enligt Familienkasse utan relevans enligt artikel 76.2 i förordning nr 1408/71, eftersom förevarande bestämmelse just syftade till att förhindra att behörighetssystemet i förordning nr 1408/71 kringgås genom att en försäkrad person underlåter att lämna in en ansökan om familjebidrag.
25.

Enligt den engelska språkversionen av artikel 3.1 i direktiv 72/166 ska medlemsstaterna vidta de åtgärder som är nödvändiga ”to ensure that civil liability in respect of the use of vehicles normally based in its territory is covered by insurance” ( 8 ). I den bulgariska, estniska, finländska, lettiska, maltesiska, slovakiska, slovenska och den tjeckiska språkversionen hänvisas det också till begreppet användning av fordon.
8.

I regel 19 föreskrivs följande: ”1. Byrån skall ge den invändande parten möjlighet att lägga fram fakta, bevis och argument till stöd för invändningen eller att komplettera alla fakta, bevis och argument som redan har lämnats in enligt regel 15.3 inom den tid som byrån bestämmer ... 2. Inom den tid som avses i punkt 1 skall den invändande parten också lämna bevis för förekomst, giltighet och omfattning av skyddet av hans äldre märke eller äldre rättighet och dessutom påvisa sin rätt att framställa invändningen. Främst skall den invändande parten lägga fram följande bevis: a) Om invändningen baseras på ett varumärke som inte är ett gemenskapsvarumärke, bevis på att det lämnats in en ansökan om registrering eller på att det är registrerat genom att ge in, … ii) om varumärket registrerats, en kopia av inlämningsbeviset[*] och i förekommande fall det senaste förnyelseintyget av vilket det framgår att varumärkets skydd sträcker sig längre än till den tidsgräns som avses i punkt 1 eller någon annan förlängning av denna eller motsvarande dokument från den förvaltning där varumärket har registrerats. [* I överensstämmelse med terminologin i förordningarna nr 40/94 och nr 207/2009 används nedan uttrycket ”registreringsbevis”. Övers. anm.] … 3. Den information och de bevis som avses i punkterna 1 och 2 skall vara på processpråket eller åtföljas av en översättning. Översättningen skall lämnas in inom den tid som gäller för inlämning av originalet. 4. Byrån får inte beakta dokument och annat skrivet material eller delar därav som inte har lämnats in eller som inte har översatts till processpråket inom den tid som byrån fastställt.”
9.

I 6 § InvStG i dess lydelse av den 15 december 2003, som var tillämplig från den 1 januari 2004, föreskrivs följande: ”(Taxering när deklaration saknas) Om villkoren i 5 § första stycket inte är uppfyllda ska placeraren beskattas för utdelning av avkastningen av andelarna, mellanvinsten (Zwischengewinn) och 70 procent av den kapitalvinst som uppkommer som skillnaden mellan det första inlösenpris som fastställs under kalenderåret och det sista inlösenpris som fastställs under samma år; beskattningen ska fastställas till minst 6 procent av det sista inlösenpris som fastställs under kalenderåret. Om något inlösenpris inte har fastställs, ska börsvärdet eller marknadspriset tillämpas i stället …”
11.

Den 27 juli 2011 ingick CHS ett avtal med SUCH om att SUCH skulle leverera mat till patienter och personal på CHS. Enligt avtalet, som ingicks för en period av fem år och som kunde förnyas, skulle 1295289 euro betalas per år, sammanlagt 6476445 euro för hela femårsperioden. CHS tilldelade tjänstekontraktet direkt till SUCH utan att använda sig av de förfaranden för offentlig upphandling som föreskrivs i direktiv 2004/18, eftersom detta avtal enligt avtalsparternas uppfattning föll inom ramen för in house-förhållanden mellan SUCH och de sjukhus som är medlemmar i SUCH, däribland CHS.
16.

Mot bakgrund av detta hänsköt Rechtbank följande tolkningsfrågor till domstolen för förhandsavgörande: ”1) Ska ett parti diesel betraktas som avfall i den mening som avses i [förordningarna nr 259/93 och nr 1013/2006] under följande omständigheter: a) partiet består av Ultra Light Sulphur Diesel, som oavsiktligt blandats med metyltertiärbutyleter, b) efter leveransen till köparen visar det sig att partiet – på grund av blandningen – inte motsvarar de kravspecifikationer som avtalats mellan köpare och säljare och därmed är ”off-spec”, c) säljaren återtar – efter reklamation från köparens sida – partiet i enlighet med köpeavtalet och återbetalar köpeskillingen, och d) säljaren har för avsikt att åter föra ut partiet på marknaden – eventuellt efter att först ha blandat det med en annan produkt? 2) Om fråga 1 ska besvaras jakande: a) Går det då att under de ovannämnda omständigheterna ange från och med vilken tidpunkt så är fallet? b) Ändras då partiets status till ”icke-avfallsprodukt” vid någon tidpunkt efter det att leverans sker till köparen och före det att säljaren genomför eller låter genomföra en ny blandning, och i så fall när? 3) . Påverkas svaret på fråga 1 om a) partiet kunde användas som bränsle på samma sätt som ren ULSD, men inte längre uppfyllde (säkerhets-)kraven på grund av den låga flampunkten, b) partiet på grund av dess nya sammansättning inte fick lagras av köparen enligt dennes miljötillstånd, c) köparen inte kunde använda partiet för det ändamål för vilket det förvärvats, nämligen för försäljning som dieselbränsle på bensinstationer, d) det var – eller inte var – köparens vilja att produkten skulle återgå till säljaren inom ramen för köpeavtalet, e) det verkligen var säljarens vilja att återta partiet för att låta det genomgå en bearbetning genom blandning och därefter föra ut det på marknaden igen, f) partiet kan – eller inte kan – återställas, antingen i det ursprungligen avsedda tillståndet, eller som en produkt med vilken handel kan ske till ett pris som ligger nära marknadsvärdet för det ursprungliga partiet ULSD, g) återställandet utgör en bruklig tillverkningsprocess, h) marknadsvärdet för partiet, i det tillstånd som det befinner sig i vid den tidpunkt då det återtas av säljaren (i det närmaste) överensstämmer med priset för en produkt som uppfyller de avtalade kravspecifikationerna, i) det återtagna partiet, i det tillstånd som det befinner sig i vid den tidpunkt då det återtas, kan säljas på marknaden utan bearbetning, och j) det är brukligt att handla med sådana produkter som partiet utgör och om det i handeln inte betraktas som handel med avfall?”
”1.

Kan artikel 2.2 c) rörlighetsdirektivet 2004/38/EG tolkas på så sätt att en medlemsstat, under vissa omständigheter, får kräva att en släkting i rakt nedstigande led som är 21 år eller äldre – för att anses vara beroende för sin försörjning och därmed falla in under definitionen av familjemedlem enligt artikel 2.2 c) rörlighetsdirektivet 2004/38/EG – ska ha försökt att få ett arbete, få hjälp för sin försörjning från ursprungslandets myndigheter och/eller på annat sätt klara sin försörjning men att detta inte har varit möjligt?
6.

Direktiv 2003/87 har införlivats med svensk rätt genom lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrättigheter. I den lydelse som var tillämplig vid tidpunkten för omständigheterna i målet föreskrevs att verksamhetsutövaren var skyldig att beräkna eller mäta sina koldioxidutsläpp och varje år ge in en verifierad rapport om utsläppen. ( 13 ) Rapporten ska ges in till tillsynsmyndigheten (Naturvårdsverket) senast den 31 mars efter det kalenderår som rapporten avser. ( 14 ) Verksamhetsutövaren ska för varje anläggning senast den 30 april varje år till Statens energimyndighet, som är kontoförande myndighet, överlämna det antal utsläppsrätter som motsvarar de sammanlagda utsläppen från anläggningen under närmast föregående kalenderår. ( 15 ) En verksamhetsutövare som inte har överlämnat tillräckligt många utsläppsrätter för att täcka sina utsläpp ska betala en avgift för överskridande utsläpp som motsvarar 40 euro per ton koldioxid som släppts ut från anläggningen och som verksamhetsutövaren inte har överlämnat utsläppsrätter för. ( 16 ) En verksamhetsutövare som har betalat avgift är inte befriad från sin skyldighet att överlämna utsläppsrätter som motsvarar de överskridande utsläppen när denne ska överlämna utsläppsrätter för det följande kalenderåret. ( 17 )
39.

Det beskattningsbara beloppet beräknas i det fallet, i enlighet med artikel 11 A.1 b, på ”varornas eller liknande varors inköpspris eller, i avsaknad av något inköpspris, självkostnadspriset, bestämda vid tidpunkten för tillhandahållandet”. Eftersom, utifrån antagandet att hushållshavaren förser sig själv med elektricitet, varorna (det vill säga elektriciteten i fråga) inte köps utan produceras av honom, måste det beskattningsbara beloppet antingen vara inköpspriset för en liknande vara (det vill säga elektricitet som köps från elnätsoperatören) eller det självkostnadspris som fastställs vid leveranstidpunkten. Det kan ifrågasättas om, när det är möjligt att fastställa ett verkligt självkostnadspris, det är lämpligt att använda inköpspriset på liknande varor, vilket kan vara högre eller lägre än självkostnadspriset. I förevarande mål är det sannolikt högre, i vart fall under de första fem åren. Medan löpande produktionskostnader (till exempel för underhåll) kan vara mycket låga måste även kostnaderna för solcellspanelerna och deras installation beaktas och avskrivas över en lämplig period. Detta ökar sannolikt kostnaden per kWh, och därmed det mervärdesskattebelopp som ska fastställas på den elektricitet som produceras av solcellerna och konsumeras av hushållet under avskrivningsperioden.
49.

Domstolen har vid upprepade tillfällen erinrat om att ”avdragssystemet har till syfte att säkerställa att den mervärdesskatt som näringsidkaren ska betala eller har betalat inom ramen för all sin ekonomiska verksamhet inte till någon del ska belasta honom själv. Det gemensamma mervärdesskattesystemet garanterar följaktligen en fullständig neutralitet beträffande skattebördan för all ekonomisk verksamhet, oavsett syfte och resultat, under förutsättning att verksamheten i princip är mervärdesskattepliktig i sig”. ( 16 )
8.

I artikel 2 i kungligt lagdekret 3/2006 föreskrivs med avseende på elproduktionsverksamheten en avräkning av värdet av de utsläppsrätter som tilldelats gratis enligt följande: ”… 1. Från och med den 2 mars 2006, för avräkningar gällande den 3 mars 2006, ska … ersättning[en] för elproduktionsverksamhet … minskas med ett belopp som motsvarar värdet av de utsläppsrätter för växthusgaser som gratis tilldelats elproducenterna …. Vid beräkningen av eventuella underskott till följd av den fastställda taxan för 2006 avseende perioden från och med den 1 januari 2006 till och med den 2 mars 2006, ska dessa minskas … med ett belopp motsvarande det totala värdet av de utsläppsrätter som … tilldelats … under samma period. 2. Referensvärdet per enhet för utsläppsrätterna ska vara marknadspriset under den aktuella perioden, vilket ska beräknas på ett öppet och objektivt sätt.”
2.

Förevarande mål avser två finländska arbetstagare som blev gravida under en vårdledighet ( 3 ) och som därefter tog ut mammaledighet. Enligt finländsk lagstiftning har arbetstagare enbart rätt till skälig ersättning under mammaledigheten. I de kollektivavtal som är tillämpliga på de respektive anställningsförhållandena föreskrivs emellertid även en rätt till bibehållen lön under mammaledigheten. Detta är emellertid förenat med villkoret att mammaledigheten inte påbörjas under en obetald tjänstledighet, såsom en vårdledighet.
14.

Tvisten har uppkommit till följd av att MyP och Gauquie tidigare hade delat upp rätten till användning av ett tredje varumärke, nämligen ”NATHAN”, som går tillbaka till Nathan Svitckenbaum som började tillverka lädermodevaror under 1930-talet under namnet Nathan Baum. Under 1990-talet innehades rätten till namnet ”Nathan” av Paul Baquet som var en annan tillverkare av lädermodevaror.
11.

I de sex språkversioner som det sjätte direktivet ursprungligen upprättades på (danska, engelska, franska, nederländska, italienska och tyska) användes ordet ”resande” eller dess motsvarighet genomgående i artikel 26 i alla versioner utom den engelska, där ordet ”kund” användes en gång, vid definitionen av tillämpningsområdet för systemet i artikel 26.1: ”Where the travel agents deal with customers in their own name and use the supplies and services of other taxable persons in the provision of travel facilities.” ( 7 )
7.

Kapitel 29 i Kombinerade nomenklaturen innehåller KN-nummer 2922 41 00 ”Lysin och estrar av lysin; salter av dessa föreningar”. I anmärkning 1 till kapitel 29 i Kombinerade nomenklaturen föreskrivs dessutom följande: ”1. Om inte annat föreskrivs ska HS-numren i detta kapitel endast tillämpas för a) isolerade kemiskt definierade organiska föreningar, även innehållande föroreningar, … e) produkter nämnda i a, b eller c ovan, lösta i andra lösningsmedel, under förutsättning dels att lösningen är en förvaringsform som är normal och nödvändig och som är motiverad enbart av säkerhetsskäl eller av transporttekniska skäl, dels att lösningsmedlet inte gör produkten mera lämpad för speciell användning än för allmänt bruk, f) produkter nämnda i a, b, c, d eller e ovan, försatta med ett stabiliseringsmedel ... som är nödvändigt för konservering eller transport av dessa produkter, g) produkter nämnda i a, b, c, d eller e ovan, försatta med ett damningshindrande medel eller med ett färgämne eller ett luktämne för att underlätta deras identifiering eller av säkerhetsskäl, under förutsättning att tillsatserna inte gör produkten mera lämpad för speciell användning än för allmänt bruk, …”
78.

Jag vill härvidlag dock påpeka att de former och metoder för fördelning av den rimliga kompensationen som de organ som inkasserar betalningen ska använda sig av inte är specifikt reglerade i unionsrätten vilket innebär att medlemsstaterna har ett visst utrymme för skönsmässig bedömning när de ska fastställa dessa former och metoder, inom de gränser som är fastställda i unionsrätten. Det ankommer därför inte på domstolen att sätta sig i medlemsstaternas ställe när det gäller att fastställa dessa former och metoder, eftersom direktiv 2001/29 inte sätter upp några speciella villkor för dessa ( 57 ) annat än att den rimliga kompensationen ska vara effektiv.
13.

House of Lords fastställde den 16 april 2008 Court of Appeals avgörande, varigenom Lilian Pallikaropoulos överklagande avslogs. House of Lords ålade i beslut avseende rättegångskostnaderna av den 18 juli 2008 Lilian Pallikaropoulos att betala samtliga kostnader för överklagandet i House of Lords.
35.

Det är det sätt på vilket medelnivån på Concepción Salgado González avgiftsinbetalningar under en referensperiod på 18 månader eller 15 år beräknades som har ifrågasatts i det nationella målet. ( 19 ) Den nationella domstolen har ställt ett antal frågor avseende det förhållandet att Concepción Salgado González avgiftsinbetalningar under åren närmast före betalningen av den sista avgiften till den spanska socialförsäkringen (1 april 1984–31 mars 1999) dividerats med 210, i synnerhet mot bakgrund av att hon inte betalade några avgifter under perioden 1 april 1984–31 januari 1989.
11.

I artikel 698 LEC föreskrivs följande: ”1. Genom motsvarande dom avgörs gäldenärens, gäldenärens gäldenärs eller andra berörda parters alla invändningar som inte omfattas av ovanstående artiklar, inbegripet invändningar att en exekutionstitel är ogiltig, samt avseende fordringens förfallotid, bestämdhet, upphörande eller storlek, dock utan att det rättsliga exekutionsförfarande som föreskrivs i detta kapitel ställs in eller skjuts upp. … 2. När den ansökan som nämns i ovanstående stycke lämnas in eller under det därpå följande förfarandet går det att ansöka om att säkerhet lämnas för det beslut som utfärdas i detta sammanhang genom att hela eller del av det belopp som ska betalas ut till långivaren enligt det förfarande som regleras i detta kapitel hålls inne. Domstolen bestämmer att det nämnda beloppet ska hållas inne på grundval av de framlagda handlingarna, om den anser att de skäl som har gjorts gällande är tillräckliga. Om sökanden inte är uppenbart och tillräckligt solvent kan domstolen på förhand begära lämplig säkerhet för dröjsmålsränta och långivarens eventuella andra skadeståndsanspråk. 3. Om långivaren lämnar lämplig säkerhet för det belopp som ska hållas inne enligt den dom som nämns i stycke 1 upphävs beslutet om innehållande.”
7.

I sitt beslut att begära ett förhandsavgörande har High Court uppgett att den inte delar MM:s tolkning av artikel 4.1 i direktiv 2004/83. High Court har i detta avseende hänvisat till sin dom av den 24 mars 2011 i målet Ahmed mot Minister for Justice, Equality and Law Reform, och till två av de argument med stöd av vilka den förkastade en sådan tolkning. För det första att det inte är önskvärt att det finns flera handläggningsmoment och för det andra att sökanden och den behöriga nationella myndigheten i hög grad redan har interagerat under prövningen av asylansökan. High Court har preciserat att en ansökan om alternativt skydd inte inges isolerat, utan först efter ett förfarande för att pröva en asylansökan, under vilket sökanden redan har getts flera tillfällen att yttra sig.
4.

Unionslagstiftaren har fastställt närmare bestämmelser om invändningsförfarandet i reglerna 15–22 i förordning (EG) nr 2868/95. ( 4 ) I regel 17 i tillämpningsförordningen preciseras hur bedömningen ska ske av invändningens upptagande till sakprövning. Den regeln har följande lydelse: ”1. Om invändningsavgiften inte har betalats inom invändningsperioden skall meddelandet om invändningen betraktas som icke vederbörligen inlämnat. … 2. Om invändningsanmälan inte har lämnats in inom invändningstiden eller om det av anmälan inte klart framgår vilken ansökan som invändningen avser eller vilket äldre märke … som invändningen baseras på enligt regel 15.2 a och b eller om grunderna för invändningen enligt regel 15.2 c inte anges och dessa brister inte har rättats till innan invändningsperioden löper ut, skall [harmoniseringsbyrån] avvisa invändningen. 3. Om den invändande parten inte tillhandahåller en översättning enligt regel 16.1 skall invändningen avvisas. … 4. Om invändningsanmälan inte uppfyller de övriga kraven i regel 15, skall [harmoniseringsbyrån] underrätta den invändande parten om detta och uppmana honom att rätta till de konstaterade bristerna inom två månader. Om så inte sker skall [harmoniseringsbyrån] avvisa invändningen. 5. Om det enligt punkt 1 visar sig att invändningsanmälan inte skall anses ha lämnats in och om det beslutas att en invändning inte skall godkännas enligt punkterna 2–4, skall detta meddelas sökanden.”
13.

Företagsregistret datoriserades med start den 1 januari 1991 och i slutet av 1994 var samtliga företagsuppgifter överförda. Från 1993 var det möjligt för allmänheten att göra sökningar via videotex och sedan 1999 har det varit möjligt att göra webbsökningar i företagsregistret via internet. I 34 § FBG fastslås att varje person har rätt att utan dröjsmål få ta del av uppgifterna i företagsregistret elektroniskt, under förutsättning att det finns tekniska resurser och tillgänglig personal.
13.

Artikel 9 i dekretet av den 18 april 2008 om tilldelning av tåglägen och avgifter för utnyttjande av den offentliga järnvägsinfrastrukturen (Uredba o dodeljevanju vlakovnih poti in uporabnini na javni železniški infrastrukturi) ( 8 ), har följande lydelse: ”1. Byrån, infrastrukturförvaltaren och sökanden ska inom ramen för förfarandet för uppbyggnad och tilldelning av tåglägen iaktta följande tidsfrister och principer: … — Infrastrukturförvaltaren ska upprätta ett utkast till ny tågplan och nya tågtidtabeller senast fem månader innan den nya tågplanen träder i kraft och överlämna det till byrån. — Vid upprättandet av nämnda utkast, ska infrastrukturförvaltaren rådgöra med berörda parter och alla som önskar kommentera den inverkan som tågplanen kan komma att ha på deras förmåga att tillhandahålla järnvägstjänster under tågplanens giltighetstid. — Byrån ska översända utkastet till ny tågplan till de sökande som begärt att få tilldelas ett tågläge och övriga berörda parter som önskar kommentera den inverkan som tågplanen kan komma att ha på deras förmåga att tillhandahålla järnvägstjänster under tågplanens giltighetstid samt ge dem en tidsfrist på minst en månad för att inkomma till företaget med eventuella kommentarer.”