Förslag till avgörande av generaladvokat Jacobs föredraget den 29 april 1999. - Europeiska kommissionen mot Republiken Grekland. - Fördragsbrott - Direktiv 91/157/EEG om batterier och ackumulatorer som innehåller vissa farliga ämnen - Underlåtelse av medlemsstaten att anta program som föreskrivs i artikel 6 i direktivet. - Mål C-215/98.



Rättsfallssamling 1999 s. I-04913



Generaladvokatens förslag till avgörande

1 I detta mål har kommissionen begärt fastställelse, enligt artikel 169 i EG-fördraget, av att Republiken Grekland har underlåtit att på ett riktigt sätt genomföra rådets direktiv 91/157/EEG av den 18 mars 1991 om batterier och ackumulatorer som innehåller vissa farliga ämnen.(1)

2 Kommissionen har särskilt gjort gällande att Republiken Grekland har underlåtit att genomföra artikel 6 i direktivet.

3 Enligt artikel 1 i direktivet är syftet med detta att tillnärma medlemsstaternas lagstiftning om återvinning och kontrollerat bortskaffande av sådana förbrukade batterier och ackumulatorer som innehåller farliga ämnen.

4 De relevanta bestämmelserna i direktivet är följande:

"Artikel 6

Medlemsstaterna skall upprätta program för att förverkliga följande målsättningar:

- En minskning av tungmetallinnehållet i batterier och ackumulatorer.

- Främjande av att sådana batterier och ackumulatorer släpps ut på marknaden som innehåller mindre mängder farliga ämnen eller ämnen som förorenar mindre.

- En gradvis minskning i hushållsavfall av sådana förbrukade batterier och ackumulatorer som avses i bilaga 1.

- Främjande av forskning i syfte att minska innehållet av farliga ämnen och att öka användningen av mindre förorenande ersättningsämnen i batterier och ackumulatorer, samt forskning om metoder för återvinning.

- Separat bortskaffande av sådana förbrukade batterier och ackumulatorer som avses i bilaga 1.

De första programmen skall avse en fyraårsperiod med början den 18 mars 1993. De skall överlämnas till kommissionen senast den 17 september 1992.

Programmen skall regelbundet och minst vart fjärde år ses över och aktualiseras, särskilt med hänsyn till tekniska framsteg, ekonomiska förhållanden och miljösituationen. De ändrade programmen skall i god tid överlämnas till kommissionen."

5 Bilaga 1 anger de sorters batterier och ackumulatorer som avses i direktivet genom att hänvisa till en viss mängd kvicksilver, kadmium och bly.

6 I november 1995 sände kommissionen en skrivelse till Republiken Grekland i vilken den gav uttryck för uppfattningen att de program som avses i artikel 6 ännu inte hade blivit upprättade. Kommissionen hävdade att den varken hade fått uppgifter om några program från Republiken Grekland eller att den hade någon annan information av vilken slutsatsen skulle kunna dras att Republiken Grekland hade uppfyllt sin skyldighet att upprätta sådana program.

7 Den grekiska regeringen svarade i mars 1996 och informerade kommissionen om ett ministerdekret enligt vilket de program som avses i artikel 6 skulle vara upprättade före den 18 mars 1997 av en kommitté som inrättats särskilt i detta syfte. Kommissionen ansåg att detta svar var otillfredsställande, eftersom programmen i fråga enligt artikel 6 skulle ha varit överlämnade senast den 17 september 1992.

8 Efter att ha utväxlat en ny omgång skrivelser utan tillfredsställande resultat sände kommissionen ett motiverat yttrande till Republiken Grekland i april 1997 och anmodade denna att inkomma med yttrande inom två månader från delgivningen av det motiverade yttrandet.

9 Den grekiska regeringen sände ett svar i december 1997, i vilket angavs att behörigt departement hade förordnat om att en undersökning skulle göras avseende de program som avses i artikel 6. Eftersom kommissionen ansåg att upprättandet av dessa program fortfarande befann sig på ett förberedande stadium väckte den talan med stöd av artikel 169.

10 I sitt svaromål yttrade Republiken Grekland att den undersökning som nämnts ovan i punkt 9 hade slutförts och att den hade överlämnats till behörigt departement för åtgärd. Undersökningen, om "hanteringen av batterier och ackumulatorer som innehåller farliga ämnen", beskriver dels den nuvarande situationen i Republiken Grekland och definierar dels de målsättningar som hänger samman med genomförandet av programmen i artikel 6. Genomförandet av sådana program skall utföras av ett nationellt organ som kommer inrättas inom en nära framtid.

11 Republiken Grekland har följaktligen ansett att den har vidtagit och fortsättningsvis kommer att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att förverkliga de program som avses i artikel 6.

12 I sitt svar tillbakavisade kommissionen varken de åtgärder som vidtagits av Republiken Grekland för att åstadkomma de program som föreskrivs i artikel 6 eller bidraget till planeringen och genomförandet av dessa program i form av undersökningen i fråga. Undersökningen utmynnar emellertid endast i vissa slutsatser och förslag i syfte att skapa en administrativ ram för sådana program.

13 Kommissionen har följaktligen ansett att programmen ännu inte har blivit upprättade och att undersökningen i fråga endast kan anses vara ett förberedande stadium till att förverkliga de program som avses i artikel 6.

14 I sin replik har Republiken Grekland åberopat ett lagförslag benämnt "Åtgärder och villkor för en ny hantering av emballage och liknande produkter" som bland annat omfattar bestämmelser om hanteringen av batterier och ackumulatorer samt om inrättandet av ett övervakningsorgan. Republiken Grekland har följaktligen ansett att den har vidtagit de åtgärder som är nödvändiga för att förverkliga programmen i fråga.

15 Enligt min mening är kommissionens ansökan välgrundad. Artikel 189 i EG-fördraget anger att ett direktiv skall vara bindande för varje medlemsstat med avseende på det resultat som skall uppnås. I detta fall är den undersökning och det lagförslag som Republiken Grekland framlagt otillräckliga för att förverkliga de faktiska resultat som avses i artikel 6, nämligen att genomföra vissa program rörande batterier och ackumulatorer. De specificerar i bästa fall ett visst antal program som kan komma att genomföras i framtiden.

16 Dessutom kan Republiken Grekland inte till sitt försvar hävda den omständigheten att den har vidtagit och fortsättningsvis kommer att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att rätta till fördragsbrottet. En talan grundad på artikel 169 i EG-fördraget kräver endast ett objektivt konstaterande av ett fördragsbrott och inte bevisning om någon som helst passivitet eller motstånd från den berörda medlemsstatens sida.(2)

Förslag till avgörande

17 Jag anser följaktligen att domstolen skall besluta följande:

1) Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt fördraget genom att inte upprätta och överlämna till kommissionen de program som avses i artikel 6 i rådets direktiv 91/157/EEG av den 18 mars 1991 om batterier och ackumulatorer som innehåller vissa farliga ämnen.

2) Republiken Grekland skall ersätta rättegångskostnaderna.

(1) - EGT L 78, s. 38; svensk specialutgåva, område 15, volym 10, s. 72.

(2) - Dom av den 1 mars 1983 i mål 301/81, kommissionen mot Belgien (REG 1983, s. 467), punkt 8; svensk specialutgåva, volym 7, s. 39.