6

I punkterna 1–75 i den överklagade domen redogjorde tribunalen för bakgrunden till tvisten enligt följande: ”I – De bolag som berörs av det aktuella målet 1 H. Lundbeck A/S … är ett danskt bolag som kontrollerar en koncern, i vilken det i Förenade kungariket etablerade bolaget Lundbeck Ltd ingår, som är specialiserat inom forskning, utveckling, tillverkning, marknadsföring, försäljning och distribution av farmaceutiska produkter för behandling av sjukdomar som rör det centrala nervsystemet, däribland depression. 2 [H. Lundbeck] är en originalproducent, det vill säga ett företag vars verksamhet är inriktad på forskning om nya läkemedel och saluförande av dessa. 3 Merck KGaA … är ett tyskt bolag som är specialiserat på det farmaceutiska området och som vid den tidpunkt då de berörda avtalen ingicks, indirekt via koncernen Merck Generics Holding GmbH …, ägde 100 procent av sitt dotterbolag Generics UK Limited (nedan kallat GUK). Detta företag ansvarade för utveckling och saluförande av generiska farmaceutiska produkter i Förenade kungariket. 4 Merck och GUK betraktades av kommissionen som ett enda företag i konkurrensrättslig mening (nedan kallat Merck (GUK)), vid tidpunkten för de relevanta faktiska omständigheterna. 5 Arrow Group A/S, omdöpt till Arrow Group ApS i augusti 2003 (nedan utan åtskillnad kallat Arrow Group) är ett danskt bolag i ledningen för en företagskoncern som är närvarande i flera medlemsstater och sedan år 2001 är verksamt inom utveckling och försäljning av generiska läkemedel. 6 Arrow Generics Ltd är ett brittiskt bolag och ett dotterbolag som Arrow Group först ägde till 100 procent och sedan, från och med februari 2002, till 76 procent. 7 Resolution Chemicals Ltd är ett brittiskt bolag som är specialiserat på tillverkning av aktiva farmaceutiska substanser (IPA) för generiska läkemedel. Till och med september 2009 kontrollerades det av Arrow Group. 8 Arrow Group, Arrow Generics och Resolution Chemicals betraktades av kommissionen som ett enda företag (nedan kallat Arrow) vid tidpunkten för de relevanta faktiska omständigheterna. 9 Alpharma Inc. var ett bolag bildat enligt amerikansk rätt och verksamt i hela världen [på läkemedelsbranschen], bland annat vad gällde generiska läkemedel. Till och med december 2008 kontrollerades det av det norska bolaget A.L. Industrier AS. Därefter köptes det upp av ett läkemedelsföretag i Förenade kungariket som i sin tur köptes upp av ett amerikanskt läkemedelsföretag. I samband med dessa omstruktureringar blev Alpharma Inc. först, i april 2010, Alpharma LLC, och därefter, den 15 april 2013, Zoetis Products LLC. 10 Alpharma Aps var ett danskt bolag som indirekt kontrollerades till 100 procent av Alpharma Inc. Bolaget ägde flera dotterbolag i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Efter flera omstruktureringar blev Alpharma ApS, den 31 mars 2008, Axellia Pharmaceuticals ApS, och fick år 2010 det nya firmanamnet Xellia Pharmaceuticals ApS … . 11 Alpharma Inc., A.L. Industrier AS och Alpharma ApS betraktades av kommissionen som ett enda företag (nedan kallat Alpharma) vid tidpunkten för de relevanta faktiska omständigheterna. 12 Ranbaxy Laboratories Ltd är ett indiskt bolag som är specialiserat på utveckling och tillverkning av aktiva farmaceutiska substanser och generiska läkemedel. 13 Ranbaxy (UK) Ltd är ett brittiskt bolag och ett dotterbolag till Ranbaxy Laboratories med ansvar för försäljning av dess produkter i Förenade kungariket. 14 Ranbaxy Laboratories Ltd och Ranbaxy (UK) Ltd betraktades av kommissionen som ett enda företag (nedan kallat Ranbaxy) vid tidpunkten för de relevanta faktiska omständigheterna. II – Den berörda produkten och de patent som avser den 15 Den aktuella produkten i förevarande mål är det antidepressiva läkemedel som innehåller den aktiva farmaceutiska substans som benämns citalopram. 16 År 1977 ingav [H. Lundbeck] en patentansökan i Danmark för den aktiva farmaceutiska substansen citalopram samt de båda metoderna alkylering och cyanering vilka används för att tillverka nämnda aktiva farmaceutiska substans. Patent som omfattade denna aktiva farmaceutiska substans och dessa båda metoder (nedan kallade [Lundbecks] ursprungspatent) beviljades i Danmark och flera västeuropeiska länder under åren 1977–1985. 17 Det skydd som följer av [Lundbecks] ursprungspatent och i förekommande fall kompletterande tilläggsskydd som föreskrivs i rådets förordning (EEG) nr 1768/92 av den 18 juni 1992 om införande av tilläggsskydd för läkemedel (EGT L 182, [1992,] s. 1) löpte ut, vad angår EES, mellan år 1994 (för Tyskland) och år 2003 (för Österrike). I fråga om Förenade kungariket löpte [Lundbecks] ursprungspatent ut i januari 2002. 18 Med tiden utvecklade [H. Lundbeck] andra effektiva metoder för tillverkning av citalopram, för vilka företaget ansökte och ofta erhöll patent i flera EES-länder samt av Världsorganisationen för intellektuell äganderätt (WIPO) och Europeiska patentbyrån (EPO) (nedan kallade Lundbecks nya metodpatent). 19 [H. Lundbeck] ingav under åren 1998 och 1999 två patentansökningar till EPO angående tillverkning av citalopram genom metoder i vilka jod, respektive amid används. EPO beviljade [H Lundbeck] den 19 september 2001 ett patent för skydd av den metod i vilken amid används … och ett patent för skydd av den metod i vilken jod används … den 26 mars 2003. 20 Därefter ingav [H. Lundbeck] den 13 mars 2000 en patentansökan till de danska myndigheterna för en metod för tillverkning av citalopram som innebar rening av använda salter genom kristallisering. Liknande ansökningar ingavs i andra EES-länder samt till WIPO och EPO. [H. Lundbeck] erhöll patent för den metod i vilken kristallisering används i flera medlemsstater under det första halvåret 2002 och vad angick Förenade kungariket den 30 januari 2002 (nedan kallat kristalliseringspatentet). EPO beviljade ett patent för kristallisering den 4 september 2002. Vidare hade [H. Lundbeck] redan erhållit ett bruksmönster i Nederländerna den 6 november 2000 för denna metod …, det vill säga ett patent som är giltigt i sex år, utan någon verklig föregående prövning. 21 Vidare ingav [H. Lundbeck] den 12 mars 2001 en patentansökan till myndigheterna i [Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland] avseende en metod för tillverkning av citalopram som innebar rening av använda salter genom tunnfilmsdestillation. Myndigheterna i Förenade kungariket beviljade [H. Lundbeck] ett patent för nämnda metod den 3 oktober 2001 (nedan kallat patentet för tunnfilmsdestillation). Emellertid återkallades detta patent därför att [nyhetskravet inte var uppfyllt] i förhållande till ett patent som [H. Lundbeck] erhållit den 23 juni 2004. [H. Lundbeck] erhöll ett liknande patent i Danmark den 29 juni 2002. 22 [H. Lundbeck] planerade slutligen att lansera det nya antidepressiva läkemedlet Cipralex som bygger på den nämnda aktiva farmaceutiska substansen [es]citalopram (eller S-citalopram), i slutet av år 2002 eller i början av år 2003. Detta nya läkemedel avsåg samma patienter som kunde behandlas med [H. Lundbecks] patenterade läkemedel Cipramil, vilket byggde på den aktiva farmaceutiska substansen citalopram. Den aktiva farmaceutiska substansen escitalopram skyddades av giltiga patent åtminstone till och med år 2012. III – De omtvistade avtalen 23 Under år 2002 ingick [H. Lundbeck] sex avtal avseende citalopram (nedan kallade de omtvistade avtalen) med fyra företag som var verksamma inom tillverkning eller försäljning av generiska läkemedel, nämligen Merck (GUK), Alpharma, Arrow och Ranbaxy (nedan kallade [tillverkarna av generiska läkemedel]). A – Avtalen med Merck (GUK). 24 [H. Lundbeck] ingick två avtal med Merck (GUK). 25 Det första avtalet trädde i kraft den 24 januari 2002, ursprungligen för ett år, och det omfattade endast Förenade kungariket (nedan kallat GUK-avtalet för Förenade kungariket). Det undertecknades av [H. Lundbecks] dotterbolag i Förenade kungariket, det vill säga det brittiska bolaget Lundbeck Ltd. Detta avtal förlängdes därefter för en period av sex månader och upphörde att gälla den 31 juli 2003. Sedan, efter ett kort inträde av Merck (GUK) på marknaden mellan den 1 och den 4 augusti, undertecknade parterna en andra förlängning av avtalet den 6 augusti 2003, för en längsta giltighet på sex månader som kunde förlängas om [H. Lundbeck] inte väckte talan mot andra [tillverkare av generiska läkemedel] som skulle kunna försöka träda in på marknaden eller efter det att tvisten mellan [H. Lundbeck] och Lagap Pharmaceuticals Ltd som var [en annan tillverkare av generiska läkemedel] hade avslutats (nedan kallad Lagap-tvisten). 26 I detta avtal föreskrevs följande: – Det föreligger risk för att vissa åtgärder som GUK har planerat angående saluförande, distribution och försäljning av ’produkter’ kan göra intrång i [H. Lundbecks] patenträttigheter och att de kan leda till skadeanspråk från detta företags sida (punkt 2.1 i GUK-avtalet för Förenade kungariket), då dessa ’Produkter’ definieras i punkt 1.1 i GUK-avtalet för Förenade kungariket som ’produkter med citalopram utvecklade av GUK som råvara, i lösvikt eller i form av tabletter såsom specificeras i Bilagor och som tillverkats i överensstämmelse med den produktspecifikation som GUK tillhandahöll den dag då avtalet undertecknades och som bifogas i Bilaga 2’. – Med hänsyn till det avtal som parterna har ingått kommer [H. Lundbeck] att erlägga ett belopp på 2 miljoner pund (GBP) till GUK i utbyte mot en leverans av ’produkter’, i de kvantiteter som anges i avtalet, av den 31 januari 2002 (punkt 2.2 i GUK-avtalet för Förenade kungariket). – GUK förbinder sig vidare, i utbyte mot en ytterligare utbetalning av 1 miljon GBP, att leverera ’produkterna’ såsom de specificeras i bilagan av den 2 april 2002 (punkt 2.3 i GUK-avtalet för Förenade kungariket). – De genomförda utbetalningarna och GUK:s leverans av ’produkter’ med tillämpning av punkterna 2.2 och 2.3 i GUK-avtalet för Förenade kungariket ska utgöra en fullständig och slutgiltig lösning på alla anspråk som [H. Lundbeck] skulle kunna ha på GUK för patentintrång i samband med de ’produkter’ som GUK levererat fram till denna dag (punkt 2.4 i GUK-avtalet för Förenade kungariket). – [H. Lundbeck] förbinder sig att sälja sina ’färdiga produkter’ till GUK och GUK förbinder sig att uteslutande köpa dessa ’färdiga produkter’ av [H. Lundbeck] för återförsäljning av GUK och dess närstående bolag i Förenade kungariket under den tid och på de villkor som föreskrivs i avtalet (punkt 3.2 i GUK-avtalet för Förenade kungariket). Dessa ’färdiga produkter’ definieras i punkt 1.1 i avtalet som ’produkter som innehåller citalopram i form av färdiga produkter som ska levereras av [H. Lundbeck] till GUK i enlighet med detta avtal’. – [H. Lundbeck] förbinder sig att erlägga ett belopp på 5 miljoner GBP av den nettovinst som GUK garanterats, under förutsättning att GUK beställer den volym med ’färdiga produkter’ av [H. Lundbeck] som avtalats under den tid som avtalet gäller (eller ett lägre belopp som ska beräknas i proportion till de beställningar som gjorts) (punkt 6.2 i GUK-avtalet för Förenade kungariket). 27 I samband med den första förlängningen av avtalet föreskrevs en utbetalning av ett belopp på 400000 GBP i månaden för GUK:s genomförande av punkt 6.2 i GUK-avtalet för Förenade kungariket och definitionen av nettovinst ändrades. 28 I samband med den andra förlängningen av GUK-avtalet för Förenade kungariket föreskrevs en utbetalning av ett belopp på 750000 GBP i månaden för GUK:s genomförande av punkt 6.2 i avtalet. 29 GUK-avtalet för Förenade kungariket löpte ut den 1 november 2003 efter en förlikning i Lagap-tvisten. Under hela den tid avtalet varade överförde [H. Lundbeck] ett sammanlagt belopp motsvarande 19,4 miljoner euro till GUK. 30 Ett andra avtal ingicks mellan [H. Lundbeck] och GUK den 22 oktober 2002 vilket omfattade EES, med undantag av Förenade kungariket (nedan kallat GUK-avtalet för EES). I detta avtal föreskrevs en utbetalning av ett belopp på 12 miljoner euro i utbyte mot att GUK förband sig att inte sälja eller tillhandahålla farmaceutiska produkter som innehöll citalopram i hela EES-området (med undantag av Förenade kungariket) och att göra alla rimliga ansträngningar för att tillverkaren Natco Pharma Ltd … av den aktiva farmaceutiska substansen citalopram som användes av Merck (GUK) för att saluföra dess version av generiskt citalopram … skulle upphöra med att tillhandahålla citalopram eller produkter som innehöll citalopram i EES under den tid avtalet gällde (punkterna 1.1 och 1.2 i GUK-avtalet för EES). [H. Lundbeck] förband sig att inte väcka talan mot GUK under förutsättning att detta företag fullgjorde sina skyldigheter i enlighet med punkt 1.1 i GUK-avtalet för EES (punkt 1.3 i GUK-avtalet för EES). 31 GUK-avtalet för EES löpte ut den 22 oktober 2003. Sammanlagt överförde [H. Lundbeck] ett belopp motsvarande 12 miljoner euro till GUK i enlighet med avtalet. B – Avtalen med Arrow 32 [H. Lundbeck] undertecknade två avtal med Arrow. 33 Det första av dessa avtal, som rörde Förenade kungariket, ingicks den 24 januari 2002 mellan [H. Lundbeck], å ena sidan, och Arrow Generics och Resolution Chemicals (nedan gemensamt kallade Arrow UK), å andra sidan (nedan kallat Arrow UK-avtalet). 34 Arrow UK-avtalet hade en ursprunglig giltighet till och med den 31 december 2002 eller, för det fall avtalet skulle upphöra att gälla före detta datum, till och med den dag då en dom vunnit laga kraft angående den talan som [H. Lundbeck] avsåg att väcka mot Arrow UK vid domstol i Förenade kungariket om det påstådda patentintrång som detta företag begått mot [H. Lundbeck] (nedan kallat talan om patentintrång mot Arrow) (punkt 4.1 i Arrow UK-avtalet). Detta avtal förlängdes sedan två gånger genom att ett tillägg till avtalet undertecknades. Den första förlängningen omfattade perioden från den 1 januari till den 1 mars 2003 (punkt 3.1 i det första tillägget till Arrow UK-avtalet), medan det i samband med den andra förlängningen fastställdes att avtalet skulle upphöra att gälla den 31 januari 2004 eller sju dagar efter det att domen meddelats i Lagap-målet (punkt 4.1 i det andra tillägget till Arrow UK-avtalet). Eftersom denna tvist löstes genom förlikning den 13 oktober 2003, upphörde Arrow UK-avtalet att gälla den 20 oktober samma år. Härav följer att avtalets sammanlagda giltighetstid sträckte sig från den 24 januari 2002 till den 20 oktober 2003 (nedan kallat Arrow UK-avtalets giltighetstid). 35 Vad angår innehållet i Arrow UK-avtalet, ska följande anföras: – I första skälet i ingressen till avtalet (nedan kallat Arrow UK-ingressen) anges att [H. Lundbeck] är innehavare av patent för kristallisering och tunnfilmsdestillation. – I fjärde skälet i Arrow UK-ingressen preciseras det att ’Arrow [UK] erhöll en licens av tredje part för import till Förenade kungariket av citalopram som inte tillverkats av [H. Lundbeck] eller med [H. Lundbecks] tillstånd (definitionen ’nämnda Citalopram’, vilket, för att undanröja alla tvivel, enbart inbegriper Citalopram avsett för marknadsföring och försäljning i Förenade kungariket med uteslutande av Citalopram avsett för marknadsföring och försäljning i andra länder)’. – I sjätte skälet i Arrow UK-ingressen anges det att [H. Lundbeck] låtit ’nämnda Citalopram’ bli föremål för laboratorietester som gett företaget starka skäl att tro att detta utgör ett intrång i de patent som nämnts ovan i första strecksatsen. – I sjunde skälet i Arrow UK-ingressen redogörs det för att Arrow UK varken medger att företaget gjort sig skyldigt till intrång i dessa patent eller att patenten är giltiga men accepterar att [H. Lundbeck] har denna övertygelse som Arrow UK inte kan vederlägga genom hållbara bevis. – I åttonde skälet i Arrow UK-ingressen erinras det om att [H. Lundbeck] har hotat med att begära ett intermistiskt förbudsföreläggande och att företaget har för avsikt att väcka talan om patentintrång mot Arrow. – I punkt 1.1 i detta avtal föreskrivs det att ’Arrow [UK], i eget namn och i namn av alla associerade och med företaget förbundna enheter förbinder sig att under [Arrow UK-avtalets giltighetstid] och i Förenade kungariket inte tillverka, överlåta, erbjuda att överlåta, använda eller efter det andra leveransdatumet importera eller bevara för överlåtelse eller annat ändamål (1) [’]nämnda Citalopram[’] eller (2) något annat citalopram som, enligt [H. Lundbeck], gör intrång i dess patenträttigheter och, för att göra det möjligt för [H. Lundbeck] att fastställa huruvida ett intrång är begånget eller ej, att tillhandahålla detta företag under [Arrow UK-avtalets giltighetstid] tillräckligt med prover för analysändamål, åtminstone en månad före varje tillverkning, import, försäljning eller försäljningserbjudande som Arrow [UK] skulle kunna hota med att genomföra i avvaktan på en lagakraftvunnen dom mot vilken talan inte kan väckas inom [ramen för talan om patentintrång mot Arrow …]’. – I punkt 1.2 i avtalet nämns Arrow UK:s medgivande till att dess åtaganden som anges i punkt 1.1 i Arrow UK-avtalet återges i ett förlikningsbeslut (’consent order’, beslut om att en part inte får göra något utan den andra partens samtycke) som [H. Lundbeck] kommer att begära att den behöriga domstolen i Förenade kungariket meddelar. – I punkt 2.1 i detta avtal erinras det om att [H. Lundbeck] ska väcka talan om patentintrång mot Arrow så snart som möjligt och i vart fall inte senare än den 31 mars 2002. – I punkt 2.2 i avtalet stadgas att [H. Lundbeck], med beaktande av de åtaganden som anges i punkt 1.1 i Arrow UK-avtalet och det faktum att Arrow UK inte kommer att begära något ’cross-undertaking in damages’ (ett belopp som [H. Lundbeck] enligt brittisk rätt skulle ha deponerat vid domstolen i Förenade kungariket om företaget hade begärt att ett interimistiskt förbudsföreläggande skulle meddelas inom ramen för talan om patentintrång mot Arrow), ska erlägga 5 miljoner GBP till Arrow UK, uppdelade i fyra poster, och det sedan beloppet ökats med 450000 GBP, i enlighet med punkt 2.1 i första tillägget till Arrow UK-avtalet och med 1,350 miljoner GBP, med tillämpning av punkterna 2.1 och 3 i andra tillägget till detta avtal. – I punkt 2.3 i detta avtal fastställs det, för det fall det i ett slutgiltigt avgörande av målet om patentintrång mot Arrow skulle konstateras att Arrow UK inte har begått intrång i [H. Lundbecks] patenträttigheter, att det belopp som föreskrivs i punkt 2.2 i detta avtal ska utgöra den fullständiga gottgörelse som Arrow UK skulle kunna erhålla av [H. Lundbeck] för de förluster som Arrow UK lidit med anledning av de skyldigheter som följer av punkt 1.1 i Arrow UK-avtalet. – I punkt 3.4 i avtalet föreskrivs det att Arrow UK ska leverera sitt lager med ’nämnda citalopram’ till [H. Lundbeck] i två etapper, av vilka den första leveransen, vilken avser 3,975 miljoner tabletter förpackade i askar, måste ha skett senast den 6 februari 2002 och den andra, som avser omkring 1,1 miljoner lösa tabletter, senast den 15 februari 2002. 36 Vidare ska det preciseras att [H. Lundbeck] den 6 februari 2002 utverkade det beslut som avses i punkt 1.2 i Arrow UK-avtalet … . 37 Det andra avtalet, vilket rörde Danmark, ingicks den 3 juni 2002 mellan [H. Lundbeck] och Arrow Group (nedan kallat det danska Arrow-avtalet). 38 Det danska Arrow-avtalet skulle gälla från dagen för dess undertecknande den 3 juni 2002 till och med den 1 april 2003 eller, om det skulle upphöra att gälla tidigare, till och med den dag då ett domstolsavgörande vinner laga kraft i målet om patentintrång mot Arrow. Då någon sådan dom inte meddelades gällde avtalet från den 3 juni 2002 till den 1 april 2003 … . 39 Vad angår innehållet i det danska Arrow-avtalet ska följande framhållas: – Första, tredje och femte till nionde skälen i dess ingress, motsvarar väsentligen första, fjärde och sjätte till åttonde skälen i Arrow UK-ingressen. Det preciseras att det i nionde skälet i den danska Arrow-ingressen hänvisas till förlikningsbeslutet [som avses i punkt 1.2 i Arrow UK-avtalet]. – I punkt 1.1 i detta avtal föreskrivs att ’Arrow [Group] accepterar att avsluta och upphöra med all import, framställning, tillverkning, försäljning eller annat saluförande av produkter som innehåller citalopram och enligt [H. Lundbeck] gör intrång i detta företags immateriella rättigheter på [Danmarks] territorium under [det danska Arrow-avtalets] giltighetstid’. – I punkt 2.1 i avtalet stadgas att [H. Lundbeck] som kompensation för Arrow Groups åtaganden till detta bolag ska erlägga ett belopp på 500000 amerikanska dollar (USD). – I punkt 2.2 i avtalet fastställs att för det fall det i målet om patentintrång mot Arrow genom en lagakraftvunnen dom konstaterats att Arrow Group inte gjort sig skyldigt till patentintrång gentemot [H. Lundbeck], ska det belopp som anges i punkt 2.1 i detta avtal utgöra den fulla ersättning som Arrow Group ska kunna erhålla av [H. Lundbeck] för de förluster som bolaget lidit med anledning av de skyldigheter som följer av punkt 1.1 i det danska Arrow-avtalet. – I punkt 3.1 i avtalet tilläggs det att [H. Lundbeck] köper Arrow Groups lager med citalopram, som består av omkring 1 miljon tabletter, till ett pris av 147000 USD. C – Avtalet med Alpharma 40 [H. Lundbeck] ingick ett avtal med Alpharma den 22 februari 2002 (nedan kallat Alpharma-avtalet), avseende perioden från nämnda dag till den 30 juni 2003 … . 41 Före avtalets ingående hade Alpharma, i januari 2002, köpt ett lager av bolaget Alfred E. Tiefenbacher GmbH & Co. … med generiska citalopramtabletter som utvecklats ur den aktiva farmaceutiska substansen citalopram och tillverkats av det indiska bolaget Cipla med hjälp av dess metoder … och Alpharma hade beställt fler av dessa. 42 Angående ingressen till Alpharma-avtalet ska följande anföras: – I första skälet erinras det om att ’[H. Lundbeck] är innehavare av immateriella rättigheter som särskilt inbegriper patent för tillverkning av den aktiva farmaceutiska substansen ’Citalopram’ (skrivet med ett stort ’c’ i hela avtalstexten) vilka innefattar de patent som återges i bilaga A …’ till detta avtal … . – I andra skälet anges det att [H. Lundbeck] tillverkar och säljer farmaceutiska produkter som innehåller ’Citalopram’ i alla medlemsstater samt Norge och Schweiz, och att dessa länder i deras helhet benämns ’territoriet’. – I tredje och fjärde skälen nämns den omständigheten att Alpharma tillverkade eller köpte farmaceutiska produkter som innehöll ’Citalopram’ på territoriet och detta utan [H. Lundbecks] medgivande. – I femte och sjätte skälen anges det att resultaten av laboratorietester som [H. Lundbeck] utfört på produkter från Alpharma, enligt [H. Lundbeck], i hög grad tyder på att de tillverkningsmetoder som använts för att framställa produkterna gör intrång i bolagets patenträttigheter. – I sjunde skälet erinras det om att [H. Lundbeck] den 31 januari 2002 väckte talan vid en domstol i Förenade kungariket (nedan kallad talan om patentintrång mot Alpharma) i syfte att uppnå ett förbudsföreläggande ’mot Alpharmas försäljning av produkter som innehåller Citalopram på grund av intrång i [H. Lundbecks] immateriella rättigheter’. – I åttonde skälet anges det att Alpharma erkänner att [H. Lundbecks] konstateranden är korrekta och förbinder sig att inte släppa ut ’sådana produkter’ på marknaden. – I nionde och tionde skälen preciseras följande: – ’[H. Lundbeck] ska kompensera Alpharma för att en patenttvist ska kunna undvikas’ vars utgång inte kan förutses med exakt säkerhet och som skulle vara kostsam och tidskrävande. – ’[H. Lundbeck] ska, för att tvisten ska kunna lösas, köpa hela Alpharmas lager med produkter som innehåller Citalopram och betala ersättning till Alpharma för dessa produkter’. 43 Vad beträffar den centrala delen av Alpharma-avtalet, ska följande framhållas: – I punkt 1.1 stadgas det att Alpharma och dess dotterbolag ’ska avsluta, upphöra med och avstå från all import, … tillverkning … och försäljning av farmaceutiska produkter som innehåller Citalopram på territoriet … under den [relevanta perioden]’ och att [H. Lundbeck] ska återkalla talan om patentintrång mot Alpharma. – I samma punkt preciseras det att denna punkt inte ska tillämpas på escitalopram. – I punkt 1.2 föreskrivs det att ’för det fall den skyldighet åsidosätts som fastställts i [punkt 1.1] eller på [H. Lundbecks] begäran … ska Alpharma frivilligt underkasta sig ett interimistiskt förbudsföreläggande meddelat av vilken behörig domstol som helst i vilket land som helst på territoriet’ och att [H. Lundbeck] ska kunna få ett sådant föreläggande utan att ställa säkerhet. – I punkt 1.3 preciseras det att som kompensation för de skyldigheter som föreskrivs i detta avtal och för att undvika kostnader och att tvisten blir långvarig, ska [H. Lundbeck] betala ett belopp på 12 miljoner USD till Alpharma, varav 11 miljoner för Alpharmas produkter som innehåller ’Citalopram’ i tre poster om 4 miljoner USD vardera som ska erläggas den 31 mars 2002, den 31 december 2002 och den 30 juni 2003. – I punkt 2.2 fastställs det att Alpharma senast den 31 mars 2002, till [H. Lundbeck] ska leverera hela det varulager med ’Citalopram’ som bolaget förfogar över denna dag, det vill säga de 9,4 miljoner tabletter som redan fanns i bolagets besittning vid ingåendet av Alpharma-avtalet och de 16 miljoner tabletter som Alpharma hade beställt. 44 Bilaga A [till Alpharma-avtalet] innehåller en förteckning över 28 patentansökningar som ingetts av [H. Lundbeck] innan Alpharma-avtalet undertecknades, av vilka nio redan hade bifallits nämnda dag. Dessa immateriella rättigheter rörde metoder för tillverkning av den aktiva farmaceutiska substansen citalopram, vilken avses i patente[t] för kristallisering och [patentet för] tunnfilmsdestillation. 45 Dessutom ska det preciseras att en domstol i Förenade kungariket den 2 maj 2002 meddelade ett förlikningsbeslut i vilket det angavs att förfarandet i målet om patentintrång mot Alpharma förklarades vilande med anledning av att det ingåtts ett avtal mellan [H. Lundbeck] och Alpharma, enligt vilket det sistnämnda företaget och dess dotterbolag ’sk[ulle] avsluta, upphöra med eller avstå från all import, … tillverkning … och försäljning i [medlemsstaterna], Norge och Schweiz (de relevanta territorierna), av farmaceutiska produkter som innehåller citalopram tillverkat med användning av de metoder som [omfattas av de patent för kristallisering och tunnfilmsdestillation som beviljats av myndigheterna i Förenade kungariket] eller [av] varje annat likvärdigt patent som erhållits eller det ansökts om på de relevanta territorierna till och med den 30 juni 2002’ … . D – Avtalet med Ranbaxy 46 [H. Lundbeck] undertecknade den 16 juni 2002 ett avtal med Ranbaxy Laboratories (nedan kallat Ranbaxy-avtalet), för att gälla i 360 dagar. Enligt ett tillägg undertecknat den 19 februari 2003 (nedan kallat Ranbaxy-tillägget), förlängdes avtalet till och med den 31 december 2003. Avtalet varade följaktligen från den 16 juni 2002 till den 31 december 2003 … . 47 Ingressen till Ranbaxy-avtalet (nedan kallad Ranbaxy-ingressen) har följande lydelse: – Ranbaxy Laboratories har ansökt om två metodpatent i Indien avseende citalopram och har tillverkat läkemedel som innehåller citalopram i avsikt att saluföra dem på marknaden bland annat i EES (andra och tredje skälen i Ranbaxy-ingressen och bilaga A till Ranbaxy-avtalet). – [H. Lundbeck] har låtit detta citalopram bli föremål för laboratorietester och därav dragit slutsatsen att de använda metoderna gör intrång i amidpatentet och jodpatentet av vilka det sistnämnda ännu inte har beviljats (se punkt 19 [i den överklagade domen]), medan Ranbaxy Laboratories bestrider att det förekommit några sådana överträdelser (femte till åttonde skälen i Ranbaxy-ingressen). – [H. Lundbeck] och Ranbaxy Laboratories har kommit fram till ett avtal i syfte att undvika en patenttvist som skulle bli kostsam och tidskrävande och vars utgång inte med absolut säkerhet kan förutses (nionde skälet i ingressen). 48 Det anges bland annat följande i Ranbaxy-avtalet: – ’Med förbehåll för att villkor uppfylls och utbetalningarna fullgörs av [H. Lundbeck] i enlighet med [detta avtal], har Ranbaxy Laboratories inte några anspråk på rättigheter vad angår den [p]atentansökan [som avses i ingressen] eller någon tillverkningsmetod som Ranbaxy Laboratories använder och företaget ska avsluta, upphöra med och avstå från all tillverkning och försäljning av farmaceutiska produkter baserade på dessa metoder [i EES] under detta avtals giltighetstid’ (punkt 1.1 i Ranbaxy-avtalet och punkt 1.0 i Ranbaxy-tillägget). – ’Vid fall av åsidosättande av de skyldigheter som anges i punkt 1.1 eller på [H. Lundbecks] begäran’, godtar Ranbaxy Laboratories och Ranbaxy (UK) att underkasta sig de interimistiska förbudsförelägganden som meddelats av behöriga nationella domstolar utan att [H. Lundbeck] behöver ställa någon säkerhet eller göra något annat åtagande än dem som följer av detta avtal (punkt 1.2 i Ranbaxy-avtalet). – Med hänsyn till det avtal som ingåtts mellan parterna ska [H. Lundbeck] till Ranbaxy Laboratories erlägga ett belopp på 9,5 miljoner USD, uppdelat i flera poster under den relevanta perioden (punkt 1.3 i Ranbaxy-avtalet och punkt 2.0 i Ranbaxy-tillägget). – [H. Lundbeck] ska sälja citalopramtabletter till Ranbaxy Laboratories eller till Ranbaxy (UK) med en rabatt på 40 procent av priset fritt fabrik för att dessa ska sälja dem på marknaden i Förenade kungariket (punkt 1.3 och bilaga B till Ranbaxy-avtalet). – [H. Lundbeck] och Ranbaxy Laboratories förbinder sig att inte väcka talan vid domstol mot varandra på grundval av något av de patent som anges ovan i själva avtalet (punkt 1.4 i Ranbaxy-avtalet). IV – Kommissionens agerande i [läkemedelsbranschen] och det administrativa förfarandet 49 I oktober år 2003 underrättades kommissionen av Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen (danska myndigheten för skydd av konkurrensen och konsumenterna, nedan kallad KFST), om förekomsten av [de omtvistade] avtalen i fråga. 50 Eftersom de flesta av dessa avtal rörde EES i dess helhet eller i vart fall andra medlemsstater än Konungariket Danmark, beslutades det att kommissionen skulle undersöka avtalens förenlighet med konkurrensrätten medan KFST inte skulle fullfölja studien av denna fråga. 51 Under åren 2003–2006 genomförde kommissionen inspektioner i den mening som avses i artikel 20.4 i förordning [nr 1/2003] hos [H. Lundbeck] och andra företag som var verksamma [i läkemedelsbranschen]. Kommissionen översände även en begäran om upplysningar i den mening som avses i artikel 18.2 i förordningen till [H. Lundbeck] och ett annat företag. 52 Den 15 januari 2008 antog kommissionen beslutet [om inledande av en utredning av läkemedelsbranschen] enligt artikel 17 i förordning nr 1/2003 (ärende COMP/D2/39514). I den enda artikeln i detta beslut angavs att den undersökning som skulle bedrivas angick marknadsinträdet för innovativa och generiska humanläkemedel. 53 Den 8 juli 2009 antog kommissionen ett meddelade som innehöll en syntes av dess undersökningsrapport angående [läkemedelsbranschen]. Detta meddelande inbegrep, i en teknisk bilaga, en fullständig version av undersökningsrapporten i form av ett arbetsdokument från kommissionen som endast finns att tillgå på engelska. 54 Den 7 januari 2010 inledde kommissionen det formella förfarandet angående [H. Lundbeck]. 55 Under år 2010 och det första halvåret 2011 översände kommissionen en begäran om upplysningar till [H. Lundbeck] och de övriga bolag som var parter i de omtvistade avtalen. 56 Den 24 juli 2012 inledde kommissionen ett förfarande avseende de företag som var parter i de omtvistade avtalen och översände ett meddelande om invändningar till dem och till [H. Lundbeck]. … 60 Den 19 juni 2013 antog kommissionen det [omtvistade] beslutet. V – Det [omtvistade] beslutet 61 I det [omtvistade] beslutet fann kommissionen att de omtvistade avtalen utgjorde konkurrensbegränsningar ’genom syfte’ i den mening som avses i artikel 101.1 FEUF och artikel 53.1 i [avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet av den 2 maj 1992 (EGT L 1, 1994, s. 3; Sveriges internationella överenskommelser (SÖ) 1993:24)] (artikel 1.1 i det [omtvistade] beslutet). 62 De båda avtal som ingåtts mellan Merck (GUK) och [H. Lundbeck] betraktades som en enda, fortlöpande överträdelse och avsåg perioden från den 24 januari 2002 till den 1 november 2003. 63 Såsom följer av den sammanfattning som återfinns i skälen 824 och 874 i det [omtvistade] beslutet, grundade sig kommissionen i det avseendet särskilt på följande omständigheter: – Vid tidpunkten för dessa avtals ingående var [H. Lundbeck] och Merck (GUK) åtminstone potentiella konkurrenter i Förenade kungariket och EES och faktiska konkurrenter i Förenade kungariket före den andra förlängningen av UK-avtalet. – [H. Lundbeck] överförde betydande värden till förmån för Merck (GUK) i enlighet med dessa avtal. – Denna värdeöverföring var förbunden med att Merck (GUK) godtog begränsningar av marknadsinträdet som nämnda avtal innehöll, särskilt med dess åtagande att inte sälja [den av Natco Pharma framställda aktiva farmaceutiska substansen] citalopram eller något annat generiskt citalopram i Förenade kungariket och EES under dessa avtals relevanta giltighetstid. – Värdeöverföringen motsvarade ungefär den vinst som Merck (GUK) hoppades uppnå om bolaget lyckades med sitt marknadsinträde. – [H. Lundbeck] hade inte kunnat erhålla några sådana begränsningar genom att göra gällande sina metodpatent, eftersom de skyldigheter som ålåg Merck (GUK) enligt dessa avtal var mer långtgående än de rättigheter som innehavarna av metodpatenten tillerkändes. – I dessa avtal föreskrevs inget åtagande från [H. Lundbecks] sida att avstå från att väcka talan om patentintrång mot Merck (GUK) för det fall det sistnämnda bolaget skulle träda in på marknaden med generiskt citalopram innan avtalen hade löpt ut. 64 De båda avtal som hade ingåtts mellan Arrow och [H. Lundbeck] betraktades som en enda, fortlöpande överträdelse som pågick från den 24 januari 2002 till den 20 oktober 2003. 65 Såsom framgår av sammanfattningarna i skälen 962 och 1013 i det [omtvistade] beslutet av Arrow UK-avtalet och det danska Arrow-avtalet grundade sig kommissionen särskilt på följande omständigheter: – Vid den tidpunkt då dessa avtal ingicks var [H. Lundbeck] och Arrow åtminstone potentiella konkurrenter i Förenade kungariket och Danmark. – [H. Lundbeck] genomförde en betydande värdeöverföring till förmån för Arrow i enlighet med dessa avtal. – Denna värdeöverföring var förbunden med att Arrow godtog de begränsningar av bolagets inträde på marknaden för citalopram i Förenade kungariket och Danmark som nämnda avtal innehöll, särskilt med Arrows åtagande att inte sälja något generiskt citalopram som [H. Lundbeck] ansåg göra intrång i dess patent och detta under dessa avtals respektive giltighetstid. – Värdeöverföringen motsvarade väsentligen den vinst som Arrow skulle ha kunnat göra om företaget hade gjort ett framgångsrikt marknadsinträde. – [H. Lundbeck] hade inte kunnat erhålla några sådana begränsningar med tillämpning av sina nya patent, i och med att de skyldigheter som ålåg Arrow enligt dessa avtal var mer långtgående än de rättigheter som innehavaren av metodpatenten tillerkändes. – I dessa avtal föreskrevs inte någon åtagande från [H. Lundbecks] sida att avstå från att väcka talan om patentintrång mot Arrow för det fall sistnämnda bolag efter det att det ena eller det andra av dessa avtal löpt ut, skulle träda in på marknaden i Förenade kungariket eller i Danmark med generiskt citalopram. 66 Vad angår Alpharma-avtalet, grundade sig kommissionen, enligt vad som följer av sammanfattningen i skäl 1087 i det angripna beslutet, på följande omständigheter: – Vid tidpunkten för detta avtals ingående var [H. Lundbeck] och Alpharma åtminstone potentiella konkurrenter i flera EES-länder. – [H. Lundbeck] genomförde en betydande värdeöverföring till förmån för Alpharma i enlighet med avtalet. – Värdeöverföringen var förbunden med att Alpharma accepterade de begränsningar av sitt marknadsinträde som angavs i avtalet, särskilt med Alpharmas åtagande att inte sälja något generiskt citalopram i EES under den relevanta perioden. – Denna värdeöverföring motsvarade väsentligen de vinster som Alpharma skulle ha kunnat göra om företaget hade lyckats med sitt marknadsinträde. – [H. Lundbeck] hade inte kunnat erhålla några sådana begränsningar med tillämpning av patenten för kristallisering och tunnfilmsdestillation, eftersom de skyldigheter som åvilade Alpharma i enlighet med detta avtal var mer långtgående än de rättigheter som innehavaren av metodpatenten tillerkändes. – Det föreskrevs inte något åtagande i avtalet från [H. Lundbecks] sida att avstå från att väcka talan om patentintrång mot Alpharma för det fall sistnämnda bolag skulle träda in på marknaden med generiskt citalopram efter det att avtalet löpt ut. 67 Vad Ranbaxy-avtalet beträffar, såsom följer av sammanfattningen i skäl 1174 i det [omtvistade] beslutet, grundade sig kommissionen särskilt på följande omständigheter. – Vid tidpunkten för detta avtals ingående var [H. Lundbeck] och Ranbaxy åtminstone potentiella konkurrenter inom EES. – [H. Lundbeck] genomförde en betydande värdeöverföring till förmån för Ranbaxy i enlighet med detta avtal. – Värdeöverföringen var förbunden med att Ranbaxy accepterade begränsningar av sitt marknadsinträde vilka angavs i avtalet, särskilt med Ranbaxys åtagande att inte tillverka eller sälja sitt citalopram i EES under den relevanta perioden, vare sig med hjälp av sina egna dotterbolag eller via tredje part. – Denna värdeöverföring överskred i avsevärd mån de vinster som Ranbaxy skulle ha kunna göra genom försäljning av det generiska citalopram som bolaget hittills hade tillverkat. – [H. Lundbeck] hade inte kunnat erhålla några sådana begränsningar genom att göra gällande sina metodpatent eftersom de skyldigheter som åvilade Ranbaxy enligt detta avtal var mer långtgående än de rättigheter som innehavaren av metodpatenten tillerkändes. – Det föreskrevs inte något åtagande i avtalet från [H. Lundbecks] sida att avstå från att väcka talan om patentintrång mot Ranbaxy för det fall det sistnämnda företaget skulle träda in på marknaden med sitt generiska citalopram efter det att [nämnda] avtal löpt ut. 68 Kommissionen påförde också samtliga parter i de omtvistade avtalen böter. För detta ändamål använde den [2006 års riktlinjer för bötesberäkning]. Avseende [H. Lundbeck], följde kommissionen den allmänna metod som beskrivs i 2006 års riktlinjer [för bötesberäkning], som bygger på värdet av den försäljning av den berörda produkten som varje deltagare i en kartell åstadkommit (skälen 1316–1358 i det [omtvistade] beslutet). När det däremot gäller de övriga parterna i de omtvistade avtalen, det vill säga [tillverkarna av generiska läkemedel], använde sig kommissionen av den möjlighet som erbjuds i punkt 37 i riktlinjerna att avvika från denna metod med hänsyn till de särskilda omständigheter i ärendet som rörde dessa parter (skäl 1359 i det [omtvistade] beslutet). 69 När det således handlar om andra parter än [H. Lundbeck] i de omtvistade avtalen, ansåg kommissionen att det fanns anledning att, i syfte att fastställa grundbeloppet för böterna och säkerställa att detta skulle ha en tillräckligt avskräckande verkan, beakta värdet på de belopp som [H. Lundbeck] hade överfört till dem i enlighet med avtalen och detta utan att göra någon distinktion mellan överträdelserna utifrån deras karaktär eller geografiska räckvidd eller med utgångspunkt i de berörda företagens marknadsandelar. Dessa faktorer hade kommissionen nämligen tagit upp i det [omtvistade] beslutet enbart för att vara uttömmande (skäl 1361 i det [omtvistade] beslutet). 70 I förhållande till [H. Lundbeck], tillämpade kommissionen däremot den allmänna metod som beskrivs i 2006 års riktlinjer [för bötesberäkning] och grundade sig därvid på försäljningsvärdet på den relevanta marknaden. I och med att [H. Lundbecks] försäljning av citalopram hade minskat markant under den tid som de omtvistade avtalen gällde och dessa inte omfattade ett fullständigt räkenskapsår, beräknade kommissionen ett genomsnittligt årligt försäljningsvärde. Härvid beräknade den först ett genomsnittligt månatligt värde för [H. Lundbecks] försäljning av citalopram under den tid som vart och ett av de omtvistade avtalen varade och sedan multiplicerades detta värde med 12 (skäl 1326 och fotnot 2215 i det [omtvistade] beslutet). 71 Därefter påförde kommissionen [H. Lundbeck] fyra separata bötesbelopp, i och med att de sex omtvistade avtalen ansågs ha gett upphov till fyra separata överträdelser, då de båda avtalen mellan [H. Lundbeck] och Merck (GUK) betraktades som en enda, fortlöpande överträdelse, precis som de båda avtalen mellan [H. Lundbeck] och Arrow. För att inte beräkningen skulle utmynna i oproportionerliga böter tillämpade emellertid kommissionen en korrigeringsfaktor för att sänka beloppen med hänsyn till omständigheterna i det aktuella fallet, baserad på en metod som återspeglade geografiska och tidsmässiga överlappningar mellan de olika överträdelserna (skäl 1329 i det [omtvistade] beslutet). Den metoden ledde till en nedsättning med 15 procent för varje överträdelse där det hade konstaterats föreligga överlappningar (fotnot 2218 i det [omtvistade] beslutet). 72 Med hänsyn till de konstaterade överträdelsernas svårighetsgrad – vilka kommissionen kvalificerade som ”allvarliga”, eftersom de [omtvistade avtalen] medförde en utestängning från marknaden – [H. Lundbecks] stora marknadsandel i fråga om de produkter som dessa överträdelser avsåg, de omtvistade avtalens stora geografiska räckvidd och den omständigheten att avtalen i deras helhet hade genomförts, fann kommissionen att den andel av försäljningsvärdet som skulle tillämpas borde fastställas till 11 procent för de överträdelser vilkas geografiska räckvidd omfattade EES i sin helhet och till 10 procent för de övriga (skälen 1331 och 1332 i det [omtvistade] beslutet). 73 Kommissionen tillämpade en multiplikatorkoefficient på bötesbeloppet i syfte att beakta överträdelsernas varaktighet (skälen 1334–1337 i det [omtvistade] beslutet) och ett tilläggsbelopp på 10 procent för den först begångna överträdelsen, det vill säga den rörande avtalen med Arrow, i enlighet med punkt 25 i 2006 års riktlinjer [för bötesberäkning], för att säkerställa att de böter som påfördes [H. Lundbeck och Lundbeck Ltd] skulle ha en tillräckligt avskräckande verkan (skäl 1340 i det [omtvistade] beslutet). 74 Med beaktande av den sammanlagda tid som undersökningen pågick, beviljade kommissionen emellertid en nedsättning med 10 procent av de böter som påförts samtliga mottagare av det [omtvistade] beslutet (skälen 1349 och 1380 i det [omtvistade] beslutet). 75 På grundval av dessa överväganden och med hänsyn till den omständigheten att GUK-avtalet för Förenade kungariket hade undertecknats av Lundbeck Ltd, påförde kommissionen [H. Lundbeck] böter som sammanlagt uppgick till 93766000 euro, av vilka 5306000 euro solidariskt med Lundbeck Ltd. Böterna fördelades på följande sätt (skälen 1238, 1358 och artikel 2 i det [omtvistade] beslutet): – 19893000 euro för de avtal som ingåtts med Merck (GUK), av vilka 5306000 euro solidariskt med Lundbeck Ltd, – 12951000 euro för de avtal som ingåtts med Arrow, – 31968000 euro för det avtal som ingåtts med Alpharma, – 28954000 euro för det avtal som ingåtts med Ranbaxy.”