ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
7

De förklarande anmärkningarna till HS avseende de relevanta undernumren till nummer 4409 med rubriken ”Virke (inbegripet icke sammansatt parkettstav), likformigt bearbetat utefter hela längden (spontat, falsat, fasat, försett med pärlstav, profilerat, bearbetat till rund form e. d) på kanter, ändar eller sidor, även hyvlat, slipat eller längdskarvat” har följande lydelse: ”Detta nummer omfattar virke, i synnerhet i form av bräder, plankor e. d, som efter sågning eller bilning har bearbetats likformigt utefter hela sin längd på kanter, sidor eller ändrats, antingen för att lättare kunna sammanfogas eller för att erhålla profilerade trälister av sådana slag som är beskrivna i punkt 4 nedan. Dessa produkter kan vara hyvlade, slipade eller hopskarvade i ändarna, t. ex fingerskarvade … Bland andra former av virke som omfattas av detta nummer kan nämnas: 1. hyvlade bräder med rundade kanter eller ändar; 2. spontade bräder med fasade kanter eller ändar och bräder med V-formad, längsgående nedskärning i flatsidans mitt (mittfas), vanligen även spontade och med fasade kanter eller ändar; 3. pärlspont (dvs spontade bräder med en enkel, längsgående vulst/pärlstav på brädans flatsida intill den spontade kanten eller ändan) samt bräder med mittstav (dvs spontade bräder med en enkel, längsgående vulst mitt på flatsidan av brädan); 4. profilerade trälister, dvs lister av trä som har profilerats antingen maskinellt eller för hand; dessa lister används för tillverkning av tavelramar, som tapetlister och för dekorering av möbler och andra snickeriarbeten; 5. virke som är bearbetat till rund form, t.ex. trätråd som består av mycket tunna, vanligen runda stavar vilka används för tillverkning av vissa slag av tändstickssplint, skopligg, vissa typer av jalusier, tandpetare, ostmattor etcetera Träpluggsmaterial i längden, vilka utgör runda trästavar med likformigt tvärsnitt och i allmänhet med en diameter som varierar mellan 2 och 75 mm och en längd av 45- 250 cm samt är avsedda att användas exempelvis för sammanfogning av möbeldelar av trä, klassificeras också enligt detta nummer. Numret omfattar också stav (parkettstav) för golvbeläggning under förutsättning att den är likformigt bearbetad utefter hela sin längd, t. ex, spontad. Om den inte har undergått vidare bearbetning än hyvling, slipning eller hopskarvning, t. ex fingerskarvning, klassificeras den enligt nr 4407. Numret omfattar inte parkettstav av kryssfaner (plywood) eller av fanerat trä (nr 4412). …”
7

I artikel 60 i Ley General de la Seguridad Social (allmän lag om social trygghet), i dess konsoliderade lydelse som godkänts genom Real Decreto Legislativo 8/2015 por el que se aprueba el texto refundido de la Ley General de la Seguridad Social (kungligt lagstiftningsdekret 8/2015 om godkännande av den ändrade lydelsen av den allmänna lagen om social trygghet) av den 30 oktober 2015 (BOE nr 261 av den 31 oktober 2015, s. 103291) (nedan kallad LGSS), med rubriken ”Moderskapstillägg till pensioner som finansieras genom avgifter till systemet för social trygghet”, föreskrivs följande: ”1. Kvinnor som har fött eller adopterat barn och som uppbär avgiftsfinansierad ålderspension, änkepension eller pension på grund av bestående arbetsoförmåga från någon del av systemet för social trygghet, ska med hänsyn till deras demografiska bidrag till socialförsäkringen vara berättigade till ett pensionstillägg. Storleken på detta tillägg, som till alla delar i rättsligt hänseende ska anses utgöra en avgiftsfinansierad allmän pension, motsvarar grundbeloppet för dessa pensioner multiplicerat med en viss procentsats beroende på antalet barn enligt följande skala: a) Vid två barn: 5 procent. b) Vid tre barn: 10 procent. c) Vid fyra eller fler barn: 15 procent. Vid prövning av om rätt till tillägg föreligger och, om så är fallet, med vilket belopp, ska endast barn som fötts eller adopterats före tidpunkten för den pensionsgrundande händelsen beaktas. 2. Om det beviljade grundbeloppet för pensionen överstiger den gräns som fastställs i artikel 57 utan att tillägget räknas in, får summan av pensionen och tillägget inte överstiga den gränsen plus 50 procent av det beviljade tillägget. Om det beviljade pensionsbeloppet uppnår den gräns som fastställs i artikel 57 när endast en del av tillägget räknas in, ska den berörda personen dessutom ha rätt att erhålla 50 procent av den del av tillägget som överstiger den övre gräns som gäller vid varje tidpunkt. I de fall den övre gränsen, genom lag eller annan författning, kan överskridas av andra skäl, ska tillägget beräknas i enlighet med denna punkt, varvid grundbeloppet för pensionen ska anses utgöra den övre gräns som gäller vid varje tidpunkt. Om den pension som ska kompletteras med tillägget intjänas genom tidsproportionell sammanläggning av försäkringsperioder, i enlighet med internationella bestämmelser, ska tillägget beräknas på grundval av den teoretiska intjänade pensionen, och den aktuella proportionella andelen ska tillämpas på det erhållna resultatet. … 4. Pensionstillägg ska inte beviljas när den berörda personen själv har valt att gå i förtida pension eller vid delpension, såsom avses i artiklarna 208 respektive 215. Pensionstillägg ska emellertid beviljas från och med den tidpunkt då personen övergår från delpension till hel pension, när denne uppnår föreskriven ålder för detta. …”
14

Direktiv 96/34 införlivades med luxemburgsk rätt genom loi du 12 février 1999 concernant la mise en œuvre du plan d’action national en faveur de l’emploi (lag av den 12 februari 1999 om genomförande av den nationella handlingsplanen för sysselsättning) (Mémorial A 1999, s. 190). Genom denna lag infördes bland annat en artikel 29 bis om föräldraledighet i loi modifiée du 16 avril 1979 fixant le statut général des fonctionnaires de l’État (lagen av den 16 april 1979 om allmänna föreskrifter för statstjänstemän, i ändrad lydelse) (Mémorial A 1979, s. 622) (nedan kallad lagen av den 16 april 1979 i ändrad lydelse). I nyss nämnda artikel, i den lydelse som är tillämplig i det nationella målet, föreskrivs följande: ”Härmed inrättas en särskild ledighet benämnd ’föräldraledighet’, vilken beviljas vid födelse eller adoption av ett eller flera barn för vilka familjebidrag betalas ut och som, i förhållande till den person som ansöker om föräldraledighet, uppfyller de villkor som anges i artikel 2 andra och tredje styckena i loi modifiée du 19 juin 1985 concernant les allocations familiales et portant création de la caisse nationale des prestations familiales (lagen av den 19 juni 1985 om familjebidrag och om inrättande av nationella kassan för familjeförmåner, i ändrad lydelse [(Mémorial A 1985, s. 680)]), så länge barnen inte har uppnått en ålder av fem år. En person (nedan kallad ’föräldern’) har rätt till föräldraledighet om följande villkor är uppfyllda: … – Personen är lagligen anställd på en arbetsplats som är belägen i Storhertigdömet Luxemburg vid tidpunkten för barnets eller barnens födelse eller adoption samt utan avbrott under minst tolv sammanhängande månader omedelbart före föräldraledighetens början, vid en och samma statliga förvaltning eller inrättning med en månatlig arbetstid som uppgår till minst hälften av den normala arbetstiden enligt lag och har sådan ställning under hela den tid som föräldraledigheten pågår, – Personen är obligatoriskt ansluten till systemet för social trygghet med anledning därav enligt artikel 1.1, 1.2 och 1.10 i Code de la sécurité sociale (lagen om social trygghet), …”
18

Kommissionen ansåg, vad gäller fastställandet av en fördel, att en skatteåtgärd som leder till att ett bolag som hör till en koncern fakturerar internpriser som inte speglar de priser som skulle faktureras under omständigheter där fri konkurrens råder, det vill säga priser som förhandlats fram av oberoende företag under jämförbara omständigheter i enlighet med armlängdsprincipen, ger detta bolag en fördel i den mån som den resulterar i en minskning av beskattningsunderlaget och således företagets skatteskulder, i tillämpningen av det vanliga bolagsskattesystemet. Enligt kommissionen har domstolen redan i det mål som avgjordes genom domen av den 22 juni 2006, Belgien och Forum 187/kommissionen (C‑182/03 och C‑217/03, EU:C:2006:416), medgett att armlängdsprincipen, det vill säga ”[den princip] enligt vilken transaktioner mellan företag inom samma koncern bör ersättas som om de utförts av oberoende företag som förhandlar under jämförbara omständigheter under fri konkurrens”, fungerar som referenskriterium för att avgöra huruvida ett koncernbolag åtnjuter en fördel i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF, på grund av en åtgärd som fastställer internpriset, och därmed dess beskattningsunderlag. Kommissionen anser följaktligen att den i det aktuella fallet skulle kontrollera huruvida den metod som godtogs av den luxemburgska skattemyndigheten genom det aktuella förhandsbeskedet för fastställande av FFT:s skattepliktiga inkomst i Luxemburg avvek från en metod som ledde till en tillförlitlig uppskattning av en marknadsbaserad inkomst och således avvek från armlängdsprincipen. I det fallet skulle det aktuella förhandsbeskedet enligt kommissionen anses ge FFT en selektiv fördel i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF (skälen 222–227 i det omtvistade beslutet).
26

IS greps i Ungern den 25 augusti 2015 och hördes som ”misstänkt” samma dag. IS ansökte före förhöret om att få biträdas av en advokat och en tolk. Under förhöret, som advokaten inte kunde närvara vid, underrättades IS om de misstankar som riktades mot honom. IS vägrade att uttala sig med motiveringen att han inte kunde rådgöra med sin advokat.
40

Klaganden har gjort gällande att tribunalen åsidosatte motiveringsskyldigheten och missuppfattade de faktiska omständigheterna och den bevisning som hade underställts den för bedömning. Klaganden anser sig ha visat vid tribunalen att den, under det administrativa förfarande som ledde fram till antagandet av det första omtvistade beslutet, spelade en aktiv och unik roll vad gäller driften av tävlingsbanan Nürburgring i ett syfte som gagnar allmänintresset. Dess förhandlingsposition, som var klart avgränsad och nära knuten till föremålet för detta beslut, kan jämföras med Landbouwschap (ett offentligrättsligt organ som inrättats för att inom jordbrukssektorn säkerställa skyddet av aktörernas gemensamma intressen med beaktande av allmänintresset, Nederländerna) i det mål som gav upphov till domen av den 2 februari 1988, Kwekerij van der Kooy m.fl./kommissionen (67/85, 68/85 och 70/85, EU:C:1988:38, punkterna 20–24), och Comité international de la rayonne et des fibres synthétiques (CIRFS), i dom av den 24 mars 1993, Comité international de la rayonne et des fibres synthétiques m.fl./kommissionen (C‑313/90, EU:C:1993:111, punkterna 29 och 30).
54

Artikel 1 c och f i règlement grand-ducal du 7 février 2013, concernant les franchises et exonérations de la taxe sur la valeur ajoutée accordées aux missions diplomatiques et aux postes consulaires, ainsi qu’aux agents diplomatiques, aux fonctionnaires consulaires et aux agents de chancellerie (Storhertigdömets förordning av den 7 februari 2013 om skattebefrielse och befrielse från mervärdesskatt för diplomatiska beskickningar och konsulat samt diplomatiska tjänstemän, konsulära tjänstemän och kanslipersonal) (nedan kallad Storhertigdömets förordning av den 7 februari 2013) har följande lydelse: ”Vid tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning avses med … c) diplomatiska tjänstemän: beskickningschefer, ministrar, rådgivare, sekreterare och anställda vid beskickningar, förutsatt att de berörda inte är medborgare eller stadigvarande bosatta i Storhertigdömet Luxemburg och inte utövar privat verksamhet med vinstintresse där. … f) personligt bruk för diplomatiska tjänstemän, konsulära tjänstemän och expeditionspersonal: användning som sker direkt, faktiskt och uteslutande inom landet, för egna privata behov hos dessa tjänstemän och anställda samt bruk hos deras familjemedlemmar som ingår i samma hushåll som dem, under förutsättning att dessa familjemedlemmar inte är medborgare eller stadigvarande bosatta i Storhertigdömet Luxemburg och inte utövar privat verksamhet med vinstintresse där.”
42

Vad gäller att anbudsförfarandet inte hade varit transparent gjorde klaganden vid tribunalen gällande följande: För det första hade anbudsförfarandet inte offentliggjorts utanför unionen. För det andra hade en rad handlingar av relevans för försäljningen inte offentliggjorts alls, för sent eller på ett vilseledande sätt. För det tredje hade kommissionen felaktigt slagit fast att inlämnandet av ett kommenterat köpeavtal för tillgångarna endast avsåg affärsförhandlingarna och därför inte var relevant med avseende på statligt stöd. För det fjärde hade kommissionen felaktigt slagit fast att det försenade offentliggörandet av informationen under anbudsförfarandets gång inte hade påverkat anbudsgivarnas slutgiltiga anbud eller genomförandet av de ekonomiska beräkningar som var nödvändiga. För det femte hade kommissionen felaktigt konstaterat att KPMG hade gett alla anbudsgivare all information som de behövde för att kunna göra en korrekt värdering av Nürburgrings tillgångar.
13

Rådet tillade att PKK hade varit föremål för tre nationella beslut, varav det första hade antagits den 29 mars 2001 av Secretary of State for the Home Department (inrikesministern, Förenade kungariket) (nedan kallad inrikesministern) med stöd av UK Terrorism Act 2000 (Förenade kungarikets lag om terrorism av år 2000), kompletterad genom ett beslut av den 14 juli 2006, som trädde i kraft den 14 augusti 2006, där ”KADEK” och ”KONGRA-GEL” befanns vara andra benämningar på PKK (nedan kallat inrikesministerns beslut av år 2001). Genom detta beslut förbjöd inrikesministern, med hänsyn till att PKK utfört och deltagit i terroristhandlingar, den organisationen i egenskap av organisation som deltar i terroristhandlingar. Rådet har preciserat att det beslutet regelbundet sågs över av en nationell statlig kommitté.
16

Den 9 juli 2016 skickade Friends of the Irish Environment en skrivelse till Central Office of the High Court (Förvaltningsöverdomstolens kansli, Irland), vars förvaltning har anförtrotts åt en justitiesekreterare som utses av Courts Service of Ireland (domstolsmyndigheten på Irland) (nedan kallat domstolsmyndigheten), och begärde kopior av inlagor, edsvurna utsagor, handlingar och skriftliga yttranden som ingetts av samtliga parter och de slutliga besluten i detta mål. Begäran framställdes i enlighet med Århuskonventionen och direktiv 2003/4, vilket införlivats genom de irländska nationella bestämmelserna.
18

A. lämnade in en begäran om förhandsbesked till skattemyndigheten angående följande faktiska situation. I vissa situationer kan bolaget inte ange den mervärdesskatt som ska betalas för gemenskapsinterna förvärv i den deklaration som ska inges inom tre månader från utgången av den månad då skattskyldigheten för de förvärvade varorna uppkom. I så fall ska bolaget ange mervärdesskatten efter utgången av denna frist genom att justera sin skattedeklaration. Så skulle kunna vara fallet om en faktura har mottagits för sent, A:s klassificering av transaktionen är felaktig eller om den person som ansvarar för registren och mervärdesskattedeklarationerna har gjort ett fel.
22

Det framgår närmare bestämt av beslutet om hänskjutande och av handlingarna i målet att klaganden i det nationella målet är en specialiserad tekniker som tillsammans med en kollega under flera dagar i följd ansvarade för driften av en sändningsstation belägen på en bergstopp. D.J. hade jourtjänstgöring under sex timmar per dag. Klaganden var under dessa perioder i bakjour, vilket innebar att han inte var skyldig att vara fysiskt närvarande på sin arbetsplats, utan endast behövde kunna nås av arbetsgivaren när som helst och, vid behov, kunna infinna sig på den aktuella sändningsstationen inom en timme.
33

Det framgår nämligen av artikel 4f.5 i direktiv 2005/36 i ändrad lydelse att verksamhet som tillåts i samband med ett partiellt tillträde till ett reglerat yrke utövas under den yrkestitel som gäller i hemlandet, i förekommande fall översatt till den mottagande medlemsstatens språk, under förutsättning att den berörda yrkesutövaren klart anger omfattningen av sin yrkesverksamhet för tjänstemottagarna. Den omständigheten att yrkesutövaren endast är behörig att utöva en del av den verksamhet som ingår i ett yrke som omfattas av ett automatiskt erkännande påverkar inte det system som införts genom det direktivet, enligt vilket endast de som uppfyller de minimikrav avseende utbildning som uppställs i direktivet för ett yrke som omfattas av ett automatiskt erkännande verkligen kan få ett sådant erkännande och utöva all den verksamhet som ett sådant yrke omfattar.
32

Under dessa omständigheter finner domstolen, med förbehåll för den hänskjutande domstolens slutliga bedömning mot bakgrund av samtliga relevanta omständigheter som lagts fram för den, att Eltels deltagande i den påstådda överträdelsen av artikel 101.1 FEUF tidsmässigt omfattar hela den period under vilken företaget genomförde det konkurrensbegränsande avtal som det hade ingått med sina konkurrenter, vilket inbegriper den period under vilken det anbud till fast pris som företaget lämnade var i kraft eller kunde omvandlas till ett slutligt avtal mellan Eltel och Fingrid.
a)

Om varumärket under en sammanhängande femårsperiod inte har varit i verkligt bruk i [unionen] för de varor eller tjänster för vilka det är registrerat och det inte finns skälig grund för att varumärket inte använts. Ingen kan dock göra gällande att innehavarens rättigheter till ett [EU-]varumärke upphävs, om verklig användning av varumärket har påbörjats eller återupptagits under tiden från utgången av femårsperioden till tidpunkten för ansökan eller genkäromålet. Användning som påbörjas eller återupptas inom en period av tre månader närmast före ansökan eller genkäromålet och som inleds tidigast vid den sammanhängande femårsperiodens utgång, under vilken användning inte förekommit, ska dock inte beaktas om förberedelserna för påbörjande eller återupptagande görs först efter det att innehavaren blivit medveten om att en ansökan eller ett genkäromål kan komma att inges.
13

Under tiden informerade Generalstaatsanwaltschaft Berlin (Allmänna åklagarmyndigheten i Berlin, Tyskland), genom skrivelse av den 9 november 2016, åtföljd av det i föregående punkt nämnda beslutet av den 1 augusti 2016, det rumänska justitieministeriet om begäran om utlämning och frågade huruvida de rumänska myndigheterna hade för avsikt att själva lagföra BY, i hans egenskap av rumänsk medborgare som hade begått straffbara gärningar i utlandet. Genom skrivelse av den22 november 2016 svarade det ministeriet att de rumänska myndigheterna endast kunde besluta om lagföring på begäran av de ukrainska myndigheterna. Till följd av en kompletterande begäran av den 2 januari 2017, genom vilken åklagarmyndigheten i Berlin ville få klarhet i huruvida det enligt rumänsk straffrätt var möjligt att lagföra för de aktuella gärningarna, svarade ministeriet den 15 mars 2017 att utfärdande av en nationell arresteringsorder, såsom ett villkor för utfärdande av en europeisk arresteringsorder, var underställt kravet att tillräckliga bevis läggs fram för att den eftersökta personen är skyldig till brott och begärde att åklagarmyndigheten i Berlin skulle tillhandahålla handlingar och kopior av bevisningen avseende de gärningar som lades BY till last och som tillhandahållits av ukrainska myndigheter.
117

Det framgår nämligen av bedömningen i punkterna 85 och 86 ovan att tribunalen inte gjorde en felaktig rättstillämpning när den konstaterade att SEA, inom ramen för fackavtalet av den 26 mars 2002, hade åtagit sig att under minst fem år täcka eventuella förluster i SEA Handling som kunde påverka kontinuiteten i SEA Handlings ekonomiska verksamhet. Såsom generaladvokaten har påpekat i punkterna 105 och 106 i sitt förslag till avgörande skulle en privat investerare inte ha gjort ett sådant åtagande utan att först ha gjort en lämplig kalkyl av lönsamheten och den ekonomiska rationaliteten av sitt åtagande. Under dessa omständigheter, och mot bakgrund av den rättspraxis som det hänvisas till i punkterna 107 och 114 ovan, kan avsaknaden av en lämplig förhandskalkyl av sådana investeringars lönsamhet eller av den ekonomiska rationaliteten i sådana investeringar utgöra en väsentlig faktor för att fastställa att en privat investerare under liknande omständigheter inte skulle ha tillskjutit ett belopp motsvarande det som den offentliga investeraren skjutit till.
2

Begäran har framställts i ett mål mellan Kaplan International Colleges UK Limited (nedan kallat KIC) och Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (skatte- och tullmyndigheten, Förenade kungariket), angående skattemyndighetens beslut att inte tillämpa det undantag från mervärdesskatteplikt som gäller för fristående grupper av personer på KIC.
25

EU-domstolen erinrar om att det av EU-domstolens fasta praxis framgår att det, inom ramen för det samarbete mellan EU-domstolen och de nationella domstolarna som införts genom artikel 267 FEUF, uteslutande ankommer på den nationella domstolen, vid vilken målet anhängiggjorts och vilken har ansvaret för det rättsliga avgörandet, att mot bakgrund av de särskilda omständigheterna i målet bedöma såväl om ett förhandsavgörande är nödvändigt för att döma i saken som relevansen av de frågor som ställs till EU-domstolen. EU-domstolen är följaktligen i princip skyldig att meddela ett förhandsavgörande när de frågor som ställts avser tolkningen av unionsrätten (dom av den 4 december 2018, Minister for Justice and Equality och Commissioner of An Garda Síochána, C‑378/17, EU:C:2018:979, punkt 26 och där angiven rättspraxis).
3

I skälen 3, 10, 21 och 22 i förordning nr 1407/2013 anges följande: ”(3) Det är lämpligt att behålla taket på 200000 euro för stöd av mindre betydelse som ett enda företag kan få per medlemsstat under en treårsperiod. Detta tak behövs fortsättningsvis för att garantera att alla åtgärder som omfattas av denna förordning inte kan anses påverka handeln mellan medlemsstaterna och inte snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen. … (10) Den treårsperiod som ska beaktas vid tillämpningen av denna förordning bör vara rörlig, vilket innebär att det totala belopp som företaget har fått i stöd av mindre betydelse under det berörda beskattningsåret och under de två föregående beskattningsåren ska fastställas varje gång ett nytt stöd av mindre betydelse beviljas. … (21) Det är kommissionens skyldighet att se till att reglerna om statligt stöd följs, och i enlighet med den samarbetsprincip som fastställs i artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen bör medlemsstaterna underlätta fullgörandet av denna uppgift genom att införa de verktyg som krävs för att säkerställa att det sammanlagda stöd av mindre betydelse som beviljas ett enda företag på grundval av regeln om stöd av mindre betydelse inte överskrider det fastställda taket. Därför bör medlemsstaterna, när de beviljar stöd av mindre betydelse, informera det berörda företaget om storleken på stödet av mindre betydelse och dess karaktär av stöd av mindre betydelse genom att hänvisa till denna förordning. Det bör åligga medlemsstaterna att övervaka beviljat stöd för att se till att de relevanta taken inte överskrids och att kumuleringsreglerna efterlevs. För att uppfylla den skyldigheten bör den berörda medlemsstaten, innan den beviljar sådant stöd, från stödmottagaren få en redogörelse för annat stöd av mindre betydelse som omfattas av denna förordning eller en annan förordning om stöd av mindre betydelse som företaget fått under det berörda beskattningsåret och de två föregående beskattningsåren. Alternativt bör det vara möjligt för medlemsstaterna att inrätta ett centralt register med fullständiga uppgifter om vilka stöd av mindre betydelse som beviljats och att kontrollera att varje nytt stöd inte överstiger det relevanta taket. (22) Innan en medlemsstat beviljar ett nytt stöd av mindre betydelse bör den kontrollera att taket för stöd av mindre betydelse inte överskrids i den medlemsstaten genom det nya stödet av mindre betydelse …”