Beslut meddelat av domstolens ordförande den 14 december 1999. - HFB Holding für Fernwärmetechnik Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. KG m.fl. mot Europeiska kommissionen. - Överklagande - Beslut meddelat av förstainstansrättens ordförande inom ramen för ett interimistiskt förfarande - Konkurrens - Betalning av böter - Bankgaranti. - Mål C-335/99 P (R).



Rättsfallssamling 1999 s. I-08705



Sammanfattning



Nyckelord

1 Interimistiskt förfarande - Uppskov med verkställighet - Uppskov med verkställighet av skyldighet att ställa en bankgaranti som villkor för att böter inte skall drivas in omedelbart - Villkor för bifall - Särskilda omständigheter

(Artikel 242 EG)

2 Interimistiskt förfarande - Uppskov med verkställighet - Villkor för bifall - Allvarlig och irreparabel skada - Risk för att företaget tvingas ansöka om inledande av ett konkursförfarande - Bedömning från fall till fall

(Artikel 242 EG)

3 Interimistiskt förfarande - Uppskov med verkställighet - Uppskov med verkställighet av skyldighet att ställa en bankgaranti som villkor för att böter inte skall drivas in omedelbart - Villkor för bifall - Allvarlig och irreparabel skada - Beaktande av den ekonomiska situationen i den koncern som företaget tillhör

(Artikel 242 EG)

4 Interimistiskt förfarande - Uppskov med verkställighet - Interimistiska åtgärder - Villkor för bifall - Allvarlig och irreparabel skada - Bevisbörda

(Artikel 242 EG)

Sammanfattning

1 En ansökan om ett interimistiskt förfarande genom vilken begärs ett undantag från skyldigheten att ställa en bankgaranti som villkor för att böter som kommissionen har ålagt ett företag skall drivas in omedelbart kan endast bifallas under särskilda omständigheter. Möjligheten att i interimistiska förfaranden kräva att en säkerhet skall ställas, vilken uttryckligen föreskrivs i domstolens och förstainstansrättens rättegångsregler, utgör ett rimligt tillvägagångssätt för kommissionen.

2 Vid bedömningen av en ansökan om ett interimistiskt förfarande kan faran för att ett företag tvingas ansöka om inledande av ett konkursförfarande utgöra en allvarlig och irreparabel skada, då ett sådant förfarande utgör ett hot mot företagets existens och medför allvarliga konsekvenser för den normala verksamheten. En sådan bedömning skall emellertid göras från fall till fall, med beaktande av de särskilda faktiska och rättsliga omständigheterna i varje enskilt mål.

3 Vid bedömningen av ett företags förmåga att ställa en bankgaranti skall domstolen ta hänsyn till den koncern som företaget tillhör och särskilt till de sammanlagda resurser som koncernen förfogar över.

Detta tillvägagångssätt grundas på uppfattningen att det berörda företagets objektiva intressen inte är fristående i förhållande till de fysiska eller juridiska personers intressen som kontrollerar företaget och att frågan om den påstådda skadan är allvarlig och irreparabel således skall bedömas med beaktande av den koncern som dessa personer utgör. Denna intressegemenskap berättigar särskilt till att företagets intresse av att överleva inte skall bedömas fristående från intresset hos dem som kontrollerar företagets fortbestånd.

Det saknar i detta hänseende betydelse att den person som, såsom företagets huvudägare, kontrollerar företaget är en fysisk person och alltså inte själv är ett företag.

4 Inom ramen för en ansökan om ett interimistiskt förfarande behöver det för att styrka en allvarlig och irreparabel skada inte bevisas att nämnda skada kommer att inträffa med absolut säkerhet, utan det räcker med att skadan är förutsebar med en tillräcklig grad av sannolikhet. Klagandena är dock skyldiga att bevisa de omständigheter som ligger till grund för antagandet att en sådan allvarlig och irreparabel skada kommer att inträffa.