C 45/36

Talan väckt den 8 november 2019 – Rio Tinto European Holdings m.fl. mot kommissionen

(Mål T-762/19)

(2020/C 45/36)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Rio Tinto European Holdings Ltd (London, Förenade kungariket), Rio Tinto International Holdings Ltd (London) och Rio Tinto Simfer UK Ltd (London) (ombud: advokaterna N. Niejahr och B. Hoorelbeke samt A. Stratakis och P. O’Gara, Solicitors)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

— ogiltigförklara kommissionen beslut (EU) 2019/1352 av den 2 april 2019 avseende statligt stöd SA.44896 som Förenade kungariket har genomfört avseende ett undantag för finansiering av företagsgrupper (EUT L 216, 2019, s. 1), till den del det fastställs att de påstådda stödåtgärderna utgör stöd i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF och att detta stöd ska återkrävas med ränta, inklusive från sökandena,

— i andra hand, ogiltigförklara artiklarna 2, 3 och 4 i det angripna beslutet till den del det fastställs att oförenligt stöd ska återkrävas med ränta, inklusive från sökandena, och

— förplikta kommissionen att bära sina rättegångskostnader och ersätta sökandenas rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökandena fem grunder.

1. Första grunden: Kommissionen har åsidosatt artikel 107.1 genom att fastställa att den påstådda stödåtgärden utgör en selektiv fördel: a) för företag som utnyttjar det 75-procentiga undantaget för kvalificerade låneförhållanden med låg risk, då kommissionen, — felaktigt har identifierat Förenade kungarikets regler om utländska kontrollerade bolag som referenssystemet, — har gjort sig skyldig till en felaktig rättstillämpning genom att fastställa att det 75-procentiga undantaget utgör ett undantag från referensskattesystemet på den grunden att: i) fastställelsen av att det rör sig om ett undantag felaktigt grundar sig på lagstiftningstekniken, ii) kriteriet avseende betydelsefulla funktioner som utförs av personer inte är avgörande för Förenade kungarikets regler om utländska kontrollerade bolag, och iii) kvalificerade och icke-kvalificerade låneförhållanden inte omfattas av samma rättsliga och faktiska situation och att kommissionen, i vilket fall som helst, har gjort sig skyldig till en felaktig rättstillämpning genom att analogt tillämpa eller otillbörligen förlita sig på rådets direktiv (EU) 2018/1164. (1) — har gjort sig skyldig till en felaktig bedömning av de faktiska omständigheterna och en felaktig rättstillämpning genom att fastställa att det 75-procentiga undantaget inte är motiverat av skattelagstiftningens beskaffenhet och struktur på samma sätt som undantaget för finansiering av företagsgrupper, som är tillämpligt på icke handelsrelaterade vinster som omfattas av Section 371EC i Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010 års lag om (internationell och annan) beskattning) (kapitalinvesteringar från Förenade kungariket). b) för företag som utnyttjar undantagen för ”matched interest” och kvalificerade medel, då kommissionen — felaktigt har fastställt att referenssystemet var Förenade kungarikets regler om utländska kontrollerade bolag, — har gjort sig skyldig till en felaktig rättstillämpning genom att fastställa att undantagen för ”matched interest” och kvalificerade medel utgör undantag från referensskattesystemet på grundval av att i) fastställandet av att det rör sig om ett undantag felaktigt grundar sig på lagstiftningstekniken och att kriteriet avseende betydelsefulla funktioner som utförs av personer inte är för Förenadekungariket regler om utländska kontrollerade bolag, ii) skattskyldiga personer på vilka undantaget för ”matched interest” och kvalificerade medel är tillämpligt inte befinner sig i samma rättsliga och faktiska situation som skattskyldiga personer som inte omfattas av detta undantag. — har gjort sig skyldig till en felaktig bedömning och rättstillämpning genom att fastställa att undantagen för ”matched interest” och kvalificerade medel inte motiveras av skattelagstiftningens beskaffenhet och struktur.

2. Andra grunden: Kommissionen har åsidosatt artikel 107.1 FEUF eftersom den inte har visat att den påstådda stödåtgärden kunde påverka handeln mellan medlemsstaterna och riskerade att snedvrida konkurrensen.

3. Tredje grunden: Alternativt görs det gällande att kommissionen har åsidosatt artikel 49 FEUF genom att kvalificera den påstådda stödåtgärden som ett med den gemensamma marknaden oförenligt statligt stöd som inte åsidosätter etableringsfriheten i artikel 49 FEUF.

4. Fjärde grunden: Kommissionen har åsidosatt den grundläggande principen om likabehandling/icke-diskriminering, genom att — behandla icke handelsrelaterade finansiella vinster från kvalificerade lån på samma sätt som icke handelsrelaterade finansiella vinster från icke-kvalificerade lån, och — behandla undantaget för finansiering av företagsgrupper olika beroende på om de icke handelsrelaterade finansiella vinsterna, omfattades av Section 371EB eller Section 371EC i Taxation (International and Other Provisions) Act 2010.

5. Femte grunden: Alternativt görs det gällande att, även för det fall den påstådda stödåtgärden omfattas av tillämpningsområdet för artikel 107.1 FEUF, har kommissionen åsidosatt artikel 16.1 i rådets förordning (EU) 2015/1589, (2) genom att fastställa att summorna från de påstått oförenliga stödet ska krävas tillbaka från mottagarna av stödet ifråga, eftersom ett sådant återkrav åsidosätter grundläggande principer i unionsrätten, närmare bestämt principen om skydd för berättigade förväntningar och rättssäkerhetsprincipen.

(1) Rådets direktiv (EU) 2016/1164 av den 12 juli 2016 om fastställande av regler mot skatteflyktsmetoder som direkt inverkar på den inre marknadens funktion (EUT L 193, 2016, s. 1).

(2) Rådets förordning (EU) 2015/1589 av den 13 juli 2015 om genomförandebestämmelser för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUT L 248, 2015, s. 9).