8.

I artikel 4 föreskrivs att artikel 126 i loi du 13 juin 2005 relative aux communications électroniques ( 12 ) ska ha följande lydelse: ”1. Utan att det påverkar tillämpningen av lagen av den 8 december 1992 om skydd för privatlivet i samband med behandling av personuppgifter, ska leverantörer av allmänt tillgängliga telefonitjänster, inbegripet via internet, internetåtkomst och e-post via internet, operatörer som tillhandahåller allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationsnät och operatörer som tillhandahåller en av dessa tjänster lagra de uppgifter som avses i punkt 3 som de genererat eller behandlat i samband med tillhandahållande av de aktuella kommunikationstjänsterna. Denna artikel berör inte innehållet i kommunikationen. … 2. Endast följande myndigheter kan, på begäran från de leverantörer och operatörer som avses i punkt 1 första stycket, erhålla uppgifter som lagrats enligt denna artikel, för de syften och på de villkor som räknas upp nedan: 1.o Rättsliga myndigheter, för utredning och lagföring av brott, för genomförandet av de åtgärder som avses i artiklarna 46 bis och 88 bis i straffprocesslagen och i enlighet med de villkor som fastställs i dessa artiklar. 2.o Underrättelse- och säkerhetstjänster, för att genomföra underrättelseuppdrag och använda sig av de metoder för uppgiftsinsamling som avses i artiklarna 16/2, 18/7 och 18/8 i loi du 30 1998 organique des services de renseignement et de Sécurité [ ( 13 )] och på de villkor som föreskrivs i denna lag. 3.o Varje polistjänsteman vid [Institut belge des services postaux et des télécommunications (belgiska institutet för post- och teletjänster)], för utredning och beivrande av brott mot [nätsäkerhetsbestämmelserna] och mot denna artikel. 4.o Räddningstjänst som tillhandahåller hjälp på plats, när den efter ett nödsamtal inte kan få uppgifter, eller endast får ofullständiga eller felaktiga uppgifter, om den uppringandes identitet från den berörda leverantören eller operatören …. Endast uppgifter om den uppringandes identitet får begäras, och det måste ske inom 24 timmar efter samtalet. 5.o Polistjänsteman vid den federala polisens enhet med ansvar för sökande efter försvunna personer, inom ramen för sin uppgift att bistå personer i fara och eftersöka personer vilkas försvinnande är oroande och när det kan antas eller föreligger tydliga indikationer på att den försvunna personen befinner sig i omedelbar fysisk fara. Endast sådana uppgifter som avses i punkt 3 första och andra styckena, som rör den försvunna personen och som lagrats under 48 timmar före begäran om att få ut uppgifterna kan begäras från den berörda operatören eller leverantören genom den polismyndighet som utses av Konungen. 6.o Medlingstjänsten för telekommunikationer, för att identifiera en person som gjort en felaktig användning av ett nät eller av elektroniska kommunikationstjänster. … Endast identitetsuppgifter kan begäras ut. De leverantörer och aktörer som avses i punkt 1 första stycket ska se till att sådana uppgifter som avses i punkt 3 är obegränsat åtkomliga från Belgien och att de uppgifterna och all annan nödvändig information rörande dessa uppgifter kan överföras utan dröjsmål och endast till de myndigheter som avses i denna punkt. Utan att det påverkar andra rättsliga bestämmelser, får de leverantörer och operatörer som avses i punkt 1 första stycket inte använda de uppgifter som lagrats med stöd av punkt 3 för andra ändamål. 3. Uppgifter för att identifiera användaren eller abonnenten samt kommunikationsmedlen, med undantag för de uppgifter som särskilt föreskrivs i andra och tredje styckena, ska lagras i tolv månader från och med den dag då kommunikation är möjlig för sista gången med hjälp av den tjänst som används. Uppgifter om tillgång och anslutning av terminalutrustning till nätverket och om placeringen av denna utrustning, inklusive nätanslutningspunkten, ska lagras i tolv månader från och med dagen för kommunikationen. Uppgifter om kommunikationer, dock med undantag för deras innehåll, däribland om deras ursprung och slutmål, ska lagras i tolv månader från dagen för kommunikationen. Konungen fastställer, genom kungörelse som antas av regeringen på förslag av justitieministern och ministern och efter att ha hört Kommissionen för integritetsskydd och Institutet, vilka slags uppgifter, enligt kategorierna i första till tredje styckena, som ska lagras och de krav som dessa uppgifter ska uppfylla. 4. För lagring av de uppgifter som avses i punkt 3, ska de leverantörer och operatörer som avses i punkt 1 första stycket 1.o säkerställa att de lagrade uppgifterna är av samma kvalitet och omfattas av samma säkerhets- och skyddskrav som uppgifterna i nätverket, 2.o se till att de lagrade uppgifterna omfattas av lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder för att skyddas mot oavsiktlig eller olaglig förstöring, oavsiktlig förlust eller ändring eller otillåten eller olaglig lagring, behandling, tillgång eller avslöjande, 3.o garantera att det endast är en eller flera av medlemmarna i den samordningsgrupp som avses i artikel 126/1.1 som har tillgång till de uppgifter som lagrats för att kunna besvara en begäran från de myndigheter som avses i punkt 2, 4.o lagra uppgifterna inom Europeiska unionens territorium, 5.o vidta tekniska skyddsåtgärder som direkt vid lagringen gör uppgifterna oläsliga och oanvändbara för alla personer som inte är behöriga att få tillgång till dem, 6.o förstöra uppgifter lagrade på alla slags medier när tidsperioden för lagring av den typen av uppgifter, som stadgas i punkt 3, löper ut, dock utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 122 och 123, och 7.o säkerställa att användningen av lagrade uppgifter är spårbar för varje begäran om att få tillgång till dessa uppgifter från en sådan myndighet som avses i punkt 2. Spårbarheten enligt första stycket 7° utförs med en loggbok. Institutet och Kommissionen för integritetsskydd kan konsultera loggboken eller begära att få en kopia av hela eller delar av loggboken. Institutet och Kommissionen för integritetsskydd ska ingå ett samarbetsavtal angående inhämtandet av upplysningar om och kontrollen över loggbokens innehåll. 5. Ministern och justitieministern ska varje år till representanthuset skicka statistik över lagring av uppgifter som genererats eller behandlats inom ramen för tillhandahållande av tjänster eller kommunikationsnät som är tillgängliga för allmänheten. Denna statistik ska bland annat omfatta följande: 1o De fall där information skickats till behöriga myndigheter i enlighet med nationell lagstiftning. 2o Den tid som förflutit mellan den tidpunkt då uppgifterna har lagrats och den tidpunkt då de behöriga myndigheterna har skickat en förfrågan om att få tillgång till uppgifterna. 3o De fall där förfrågan om uppgifter inte har kunnat tillgodoses. Denna statistik får inte innefatta personuppgifter. …”