19

Mot denna bakgrund beslutade Areios Pagos (Högsta domstolen) att vilandeförklara målet och ställa följande frågor till EU-domstolen: ”1) Utgör det indirekt diskriminering på grund av ålder, i den mening som avses i artikel 2.1 och 2.2 b respektive 3.1 c i direktiv 2000/78, när en medlemsstat antar lagstiftning såsom artikel 34.1 c, 34.3 första stycket och 34.4 i lag 4024/2011, vilken ska tillämpas av staten, lokala myndigheter, offentligrättsliga juridiska personer och den offentliga sektorn i vid mening (privaträttsliga organ) i egenskap av arbetsgivare, och enligt vilken personal hos ovannämnda organ med privaträttsliga anställningsavtal placeras i personalreserv under en period av högst tjugofyra månader på grundval av det enda materiella kriteriet att de är nära att uppfylla villkoren för full ålderspension, vilket motsvarar uppnåendet av trettiofem år av (inbetalda) sociala avgifter under perioden mellan den 1 januari 2012 och 31 december 2013, i synnerhet med hänsyn till att – utöver ett antal fall som inte är relevanta i detta sammanhang – det enligt den vid den tidpunkten gällande socialförsäkringslagstiftningen krävdes att en arbetstagare varit försäkrad (minst) 10500 arbetsdagar (35 år) hos [Idryma Koinonikon Asfaliseon (IKA) (socialförsäkringsorgan)] eller ett annat försäkringsorgan för arbetstagare och hade fyllt (minst) 58 år för att ha rätt till full ålderspension, oaktat möjligheten att ovannämnda försäkringsperiod (35 år) kan uppnås vid en annan ålder i det enskilda fallet? 2) Om svaret på fråga 1 är jakande: Kan inrättandet av systemet med personalreserv objektivt och skäligen rättfärdigas enligt artikel 2.2 b i och artikel 6.1 a i direktiv 2000/78 av det omedelbara behovet av att säkerställa organisatoriska, operativa och budgetmässiga resultat och särskilt av det brådskande behovet av att minska de offentliga utgifterna i syfte att uppnå specifika kvantitativa mål senast i slutet av år 2011, vilka specificeras i det finanspolitiska ramverket på medellång sikt och anges i förarbetena till [lag 4024/2011], och därigenom uppfylla Republiken Greklands åtaganden gentemot sina kreditgivare för att komma till rätta med den akuta och långvariga ekonomiska och finansiella kris som landet genomgick och samtidigt konsolidera de offentliga finanserna och begränsa den offentliga sektorns expansion? 3) För det fall svaret på fråga 2 är jakande: a) Är vidtagandet av en sådan åtgärd, som den som avses i artikel 34.1 c i lag 4024/2011, i vilken det föreskrivs en drastisk nedskärning av lönerna för den personal som är placerad i personalreserven till 60 procent av den grundlön som de uppbar vid tidpunkten för deras placering i denna personalreserv, utan att denna personal är skyldig att arbeta för det aktuella offentliga organet och som (de facto) leder till förlorad löneökning och förlorade karriärutvecklingsmöjligheter från tidpunkten för placeringen i personalreserven till uppsägningen i samband med uppnåendet av full ålderspension, ett lämpligt och nödvändigt medel för att uppnå ovannämnda mål, i den mening som avses i artikel 2.2 b i) och artikel 6.1 a i direktiv 2000/78, i en situation där följande kumulativa villkor är uppfyllda: i) Personalen i fråga behåller möjligheten att finna en annan anställning (inom den privata sektorn), utöva ett fritt yrke eller verksamhet som egenföretagare samtidigt som dessa personer är placerade i personalreserven, utan att förlora rätten att uppbära ovannämnda reducerade grundlön, såvida inte den lön eller de inkomster som härrör från den nya sysselsättningen överstiger den lön som erhållits före placeringen i personalreserven. I det fallet ska ovannämnda belopp från grundlönen minskas med överskottet (se artikel 34.1 f i lag 4024/2011). ii) Det offentliga organ som är arbetsgivare, och för det fall detta organ har avskaffats, [den nationella arbetsförmedlingen], är skyldigt att till det berörda socialförsäkringsorganet, fram till dess att den anställde har gått i pension, betala arbetstagarens och arbetsgivarens sociala avgifter, gällande huvudpensionen, en kompletterande hälso- och sjukförsäkring och kompletterande sociala förmåner, baserade på den lön som arbetstagaren erhöll före placeringen i personalreserven (se artikel 34.1 d i lag nr 4024/2011). iii) Utsatta samhällsgrupper i behov av skydd är undantagna från systemet med personalreserv (make/maka till den som placerats i personalreserven, make/maka eller ett barn med en invaliditetsgrad på minst 67 procent som bor med och är beroende av den anställde, en anställd med en invaliditetsgrad på minst 67 procent, stora familjer, ensamstående föräldrar som bor och är beroende av den anställde) (se artikel 34.1 b i lag 4024/2011). iv) Personalen i fråga ges möjlighet att med prioritet förflyttas till andra lediga tjänster hos offentliga organ på grundval av objektiva och meritbaserade kriterier genom att skriva in sig i de rangordningslistor som administreras av [högsta rådet för rekrytering av personal] (se artikel 34.1 a i lag 4024/2011). Denna möjlighet är dock begränsad i praktiken på grund av den drastiska minskningen av personalrekryteringen från olika offentliga organ till följd av behovet av att minska utgifterna. v) Det ses till att det vidtas åtgärder avseende återbetalningen av bostadslån som arbetstagare i personalreserven har beviljats av Spar- och låneinstitutet och avseende ingåendet av ett avtal mellan den grekiska staten och den grekiska bankföreningen i syfte att underlätta återbetalningen av lån som personalen i fråga har beviljats från andra banker, i förhållande till deras familjeinkomst och tillgångar (se artikel 34.10 och 34.11 i lag 4024/2011). vi) Det i en nyligen stiftad lag (artikel 1.15 i lag 4038/2012 – FEK A’ 14) föreskrivs om antagande av en förordning om pensioner och om högsta prioritet för utbetalningar till den personal som avses i strecksatserna ii och iii och i vart fall, senast fyra månader från och med dagen för uppsägning och inlämning av relevanta handlingar i syfte att få pensionen beviljad. vii) Den ovannämnda förlusten (av möjligheterna) till löneökning och (vidare) karriärutveckling för personal med ett privaträttsligt anställningsavtal under perioden från det att de placeras i personalreserven till deras uppsägning i samband med uppnåendet av full ålderspension, kommer inte att inträffa i de flesta fall, inklusive i förevarande fall, eftersom arbetstagaren på grund av sin tjänstetid hos det offentliga organet, har nått den högsta löneklassen och/eller lönegraden enligt tillämplig lagstiftning om befordran? b) Är vidtagande av en åtgärd, som den som avses i artikel 34.1 e i lag 4024/2011, enligt vilken anställda som sägs upp eller går i pension vid uppnåendet av full ålderspension fråntas hela (eller en del av) av det avgångsvederlag som är föreskrivet i artikel 8 andra stycket i lag 3198/1955, vilket motsvarar 40 procent av det avgångsvederlag som utbetalas till anställda med tilläggsförsäkring (vilket inte får överstiga 15000 euro när det rör sig om offentliga organ som tillhandahåller allmännyttiga tjänster eller som subventioneras av staten, såsom motparten i egenskap av privaträttslig juridisk person), eftersom avgångsvederlaget kvittas mot den nedsatta lön som uppburits under tiden i personalreserven, ett lämpligt och nödvändigt medel för att uppnå det ovannämnda målet, i den mening som avses i artiklarna 2.2 b i) och 6.1 a i direktiv 2000/78, särskilt med hänsyn till att denna personal, under alla omständigheter, skulle ha erhållit detta lägre avgångsvederlag i enlighet med ovannämnda gällande arbetsrättsliga lagstiftning oberoende av om de sade upp sig eller blev uppsagda av det organ som anställde dem?”