104

Inledningsvis ska tribunalen beakta meddelande nr 11/2003, som har följande lydelse: ”Sekretariatet [hos utskottet för rättsliga frågor och den inre marknaden] har utarbetat det bifogade dokumentet på begäran av utskottet. Det har identifierat de tillfällen sedan år 1979 i vilka begäran om upphävande av immunitet har förelagts parlamentet i ärenden som rör åsiktstillkännagivanden och med beaktande av den slutliga omröstningen i kammaren försökt att utläsa gemensamma principer i dessa fall. … Även om artikel [9] första stycket a ... i [p]rotokollet hänvisar till de immuniteter som tillkommer ledamöter av den berörda nationella lagstiftande församlingen kan … parlamentet fastställa sina egna principer och därmed skapa vad som kan betecknas som en ”rättspraxis”. … Ovannämnda principer eller rättspraxis skulle medföra att det skapas ett sammanhängande europaparlamentariskt immunitetsbegrepp, som i princip är oberoende av den praxis som gäller i nationella parlament. … Efter att ha kontrollerat om nationell lagstiftning innehåller bestämmelser om immunitet tillämpar… parlamentet fasta principer när det ska besluta om upphävande av immunitet. … Princip nr 2: Det är en grundläggande princip att immuniteten inte ska upphävas där de handlingar som läggs ledamoten till last ingår i ledamotens politiska verksamhet eller har ett direkt samband med denna. Som åsiktstillkännagivanden som omfattas av parlamentsledamotens politiska verksamhet betraktas yttranden som gjorts (även från läktaren i ett nationellt parlament) under offentliga sammankomster, i politiska tidsskrifter, i press, i böcker, i tv, genom undertecknandet av flygblad och även i en rättssal. … Parlamentet har även nekat att upphäva immuniteten i samband med underordnade anklagelser, när huvudanklagelsen bestod i att en politisk uppfattning hade tillkännagivits. Det saknar i stor utsträckning betydelse vad som har uttalats eller skrivits, särskilt när åsiktstillkännagivandet avser en annan politiker eller föremålet för en politisk debatt. Det kan dock i vissa fall ge anledning till att utrycka en motsatt åsikt: … 3. Det anförs ofta i betänkandena att en åsiktsskillnad inte får uppmana till hat, ärekränkning, kränka någons grundläggande mänskliga rättigheter eller utgöra ett angrepp på gruppers eller enskildas ära eller rykte. Det ska dock påpekas att parlamentet alltid har anlagt en liberal hållning när det är frågan om meningsskiljaktigheter som har yttrats på den politiska scenen, genom att notera att det i sådana situationer ofta är svårt att skilja mellan polemik och ärekränkning. … Begreppet fumus persecutionis, det vill säga antagandet att de rättsliga åtgärderna mot en parlamentsledamot har inletts för att skada ledamotens politiska verksamhet, exempelvis om det är anonyma anklagelser som utgjort grund för undersökningen eller när begäran framställts långt efter det beteende som läggs ledamoten till last. När till exempel en politisk motståndare har inlett rättsliga åtgärder med yrkande om skadestånd för ärekränkning, kan man utgå från – om inte det föreligger bevis för motsatsen – att åtgärderna syftar till att skada ledamoten och inte till att få ersättning för skada. Det presumeras särskilt att fumus persecutionis föreligger när det är frågan om rättsliga åtgärder avseende omständigheter som ligger längre tillbaka i tiden, vilka blivit föremål för sådana åtgärder under en valrörelse, för att hänga ut den anklagade eller liknade. Princip nr 3: När rättsliga åtgärder har inletts av en politisk motståndare ska inte immuniteten upphävas eftersom åtgärderna – om det inte föreligger bevis för motsatsen – ska anses syfta till att skada ledamoten och inte till att få ersättning för skada. Detsamma gäller när rättsliga åtgärder har inletts under omständigheter som ger anledning att förmoda att de har inletts för att skada ledamoten. ...”