ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SV Europeiska unionens officiella tidning C 225/59

Beslut meddelat av domstolens ordförande den 11 april 2013 — Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd, Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV mot kommissionen

(Mål C-585/12 P) (1)

2013/C 225/129

Rättegångsspråk: engelska

Domstolens ordförande har beslutat att avskriva målet.

(1) EUT C 55, 23.2.2013.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 108/6

Domstolens beslut (tionde avdelningen) av den 10 januari 2013 (begäran om förhandsavgörande från Augstākās tiesas Senāts — Lettland) — Ilgvars Brunovskis mot Lauku atbalsta dienests

(Mål C-650/11) (1)

(Gemensam jordbrukspolitik - Förordning (EG) nr 1782/2003 - Upprättande av stödsystem i de nya medlemsstaterna - Direkta nationella kompletterande bidrag - Villkor för beviljande - Förordning (EG) nr 1973/2004 - Otillämplig)

2013/C 108/11

Rättegångsspråk: lettiska

Hänskjutande domstol

Augstākās tiesas Senāts

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Ilgvars Brunovskis

Motpart: Lauku atbalsta dienests

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Augstākā tiesas Senāts — Tolkningen av artikel 125.1 i rådets förordning (EG) nr 1782/2003 av den 29 september 2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare och om ändring av förordningarna (EEG) nr 2019/93, (EG) nr 1452/2001, (EG) nr 1453/2001, (EG) nr 1454/2001, (EG) nr 1868/94, (EG) nr 1251/1999, (EG) nr 1254/1999, (EG) nr 1673/2000, (EEG) nr 2358/71 och (EG) nr 2529/2001 (EUT L 270, s. 1) samt artikel 102.2 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004 av den 29 oktober 2004 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1782/2003 när det gäller de stödsystem som avses i avdelning IV och IV a i den förordningen och användningen av uttagen mark för produktion av råvaror (EUT L 345, s. 1) — Am- och dikobidrag — Nationell lagstiftning enligt vilken am-och dikobidrag för hela kalenderåret endast beviljas för am- och dikor eller kvigor som registrerats som bidragsberättigande boskap senast den 1 juli det ifrågavarande kalenderåret — Huruvida samtliga existerande am- och dikor under det ifrågavarande kalenderåret ska beaktas vid beräkningen av bidraget

Avgörande

Unionsrätten, och särskilt artikel 143c i rådets förordning (EG) nr 1782/2003 av den 29 september 2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare och om ändring av förordningarna (EEG) nr 2019/93, (EG) nr 1452/2001, (EG) nr 1453/2001, (EG) nr 1454/2001, (EG) nr 1868/94, (EG) nr 1251/1999, (EG) nr 1254/1999, (EG) nr 1673/2000, (EEG) nr 2358/71 och (EG) nr 2529/2001, i dess lydelse enligt rådets beslut 2004/281/EG av den 22 mars 2004, ska tolkas så, att den inte utgör hinder för sådan nationell lagstiftning som den ifrågavarande i målet vid den nationella domstolen enligt vilken en förutsättning för beviljandet av vissa direkta nationella kompletterande bidrag för antalet am- och dikor i en hjord är att bidragsansökan ingetts före den 1 juli under det ifrågavarande året och de kor som fått beteckningen am- och diko efter detta datum inte kan beaktas.

(1) EUT C 49, 18.2.2012.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 109/3

Domstolens beslut (sjätte avdelningen) av den 22 november 2011 (begäran om förhandsavgörande från Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Tyskland) — Wolfgang Köppl mot Freistaat Bayern

(Mål C-590/10) (1)

(Artikel 104.3 första stycket i rättegångsreglerna - Direktiv 91/439/EEG - Artiklarna 1.2, 8.2 och 8.4 - Artikel 7.1 - Ömsesidigt erkännande av körkort - Indragning av nationellt körkort - En annan medlemsstat har utfärdat ett körkort i kategori B - Åsidosättande av bosättningsvillkoret - Samma medlemsstat har senare utfärdat ett körkort i kategori C - Bosättningsvillkoret uppfyllt - Skyldighet att inneha ett giltigt körkort för fordon i kategori B när körkort för fordon i kategori C utfärdas)

2012/C 109/04

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Wolfgang Köppl

Motpart: Freistaat Bayern

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Tolkningen, mot bakgrund av artiklarna 2.1 och 3.1 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, av artiklarna 1.2, 8.2 och 8.4 i rådets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991 om körkort (EGT L 237, s. 1; svensk specialutgåva, område 7, volym 4, s. 22) — Ett körkort för kategori B, som en medlemsstat i strid med villkor om bosättning har utfärdat till en medborgare i en annan medlemsstat, efter att dennes körkort i den senare medlemsstaten återkallats och spärrtiden avseende detta körkort gått ut — Senare utfärdande av samma medlemsstat av ett körkort för kategori C i enlighet med villkor om bosättning — Möjlighet för den medlemsstat som personen bor i att vägra att erkänna detta körkort

Avgörande

Artiklarna 1.2, 8.2 och 8.4 i rådets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991 om körkort 91/439/EEG, i dess lydelse enligt kommissionens direktiv 2000/56/EG av den 14 september 2000, utgör inte hinder mot att en medlemsstat vägrar att erkänna ett körkort för kategorierna B och C, som en annan medlemsstat har utfärdat till en person gentemot vilken den första medlemsstaten har vidtagit åtgärder, i den mening som avses i artikel 8.2 i samma direktiv, när det är uppenbart att den andra medlemsstaten har utfärdat körkortet för fordon i kategori B i strid mot villkoret om bosättning enligt artikel 7.1 b i samma direktiv, såsom framgår av uppgifter i körkortet, och körkortet för fordon i kategori C har utfärdats med stöd av det första körkortet utan att den omständigheten att nämnda bosättningsvillkor inte har beaktats framgår av det nya körkort som utfärdats med stöd av detta körkort för fordon i kategori C.

(1) EUT C 95, 26.3.2011.
1.

Artikel 5.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället ska tolkas så, att tillfälliga former av mångfaldigande under en så kallad datainsamlingsprocess, såsom de som är i fråga i det nationella målet, — uppfyller villkoret att detta mångfaldigande ska utgöra en integrerad och väsentlig del i en teknisk process, trots att denna process inleds och avslutas med detta mångfaldigande och trots att detta mångfaldigande innebär att ett mänskligt ingripande görs, — är förenliga med villkoret att mångfaldigandet endast ska syfta till att möjliggöra en laglig användning av ett verk eller annat alster, — uppfyller villkoret att mångfaldigandet inte får ha någon självständig ekonomisk betydelse under förutsättning dels att genomförandet av detta mångfaldigande inte kan medföra någon ytterligare ekonomisk nytta, utöver den nytta som följer av den lagliga användningen av verket, dels att de tillfälliga formerna av mångfaldigande inte leder till att detta verk ändras.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 205/16

Domstolens beslut av den 5 maj 2009 — Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd mot Europeiska gemenskapernas kommission, Konungariket Spanien

(Mål C-372/08 P) (1)

(Överklagande - Förordning (EG) nr 147/2007 - Minskning av den kvot för makrill som tilldelats Irland åren 2007 — 2012 - Talan om ogiltigförklaring av förordning nr 147/2007 som väckts av en grupp irländska fiskare och som består av 20 utav 23 licensinnehavare i den pelagiala flottan av fartyg för infrysning till havs - Avvisning - Överklagandet uppenbart ogrundat)

2009/C 205/29

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Atlantic Dawn Ltd, Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd (ombud: G. Hogan SC, N. Travers BL, T. O’Sullivan BL och D. Barry, Sollicitor)

Övriga parter i målet: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: K. Banks), Konungariket Spanien (ombud: N. Díaz Abad)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av förstainstansrätten (sjunde avdelningen) den 2 juni 2008, Atlantic Dawn m. fl mot kommissionen (T-172/07). I beslutet avvisade förstainstansrätten en talan om ogiltigförklaring av kommissionens förordning (EG) nr 147/2007 av den 15 februari 2007 i de delar som det genom förordningen gjordes vissa ändringar i fiskekvoterna för åren 2007 — 2012 med stöd av artikel 23.4 i förordning (EG) nr 2371/2002 om bevarande av och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken

Avgörande

1) Överklagandet ogillas.

2) Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd. och Colmcille Fishing Ltd ska ersätta rättegångskostnaderna.

(1) EUT C 285 av den 8.11.2008.
1)

Artikel 12.1 a andra meningen i rådets direktiv 2004/83/EG av den 29 april 2004 om miniminormer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyddet ska tolkas så, att det vid bedömningen av huruvida skyddet eller biståndet från Förenta nationernas hjälporganisation för palestinska flyktingar i Mellanöstern (United Nations Relief and Works Agency for Palestine Refugees in the Near East) (UNRWA) har upphört, med följd att en person automatiskt kan göra anspråk på flyktingstatus i den mening som avses i denna bestämmelse, inte endast ska tas hänsyn till de relevanta omständigheter som föreligger vid tidpunkten för den berörda personens avresa från UNRWA:s verksamhetsområde utan även till de omständigheter som föreligger vid den tidpunkt då de behöriga myndigheterna prövar en ansökan om flyktingstatus eller då de relevanta rättsliga myndigheterna prövar ett överklagande av ett beslut om avslag på en sådan status.
C 119/5

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 20 januari 2022 – Rumänien mot Europeiska kommissionen, Ungern

(Mål C-899/19 P) (1)

(Överklagande - Institutionell rätt - Medborgarinitiativ - Förordning (EU) nr 211/2011 - Artikel 4.2 b - Registrering av ett föreslaget medborgarinitiativ - Villkor som kräver att det föreslagna medborgarinitiativet inte uppenbart faller utanför Europeiska kommissionens befogenhet att lägga fram ett förslag till rättsakt för att genomföra fördragen - Beslut (EU) 2017/652 - Medborgarinitiativet Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe - Delvis registrering - Artikel 5.2 FEU - Principen om tilldelade befogenheter - Artikel 296 FEUF - Motiveringsskyldighet - Principen om ett kontradiktoriskt förfarande)

(2022/C 119/06)

Rättegångsspråk: rumänska

Parter

Klagande: Rumänien (ombud: E. Gane, L. Liţu, M. Chicu och L.-E. Baţagoi)

Övriga parter i målet: Europeiska kommissionen (ombud: inledningsvis I. Martínez del Peral, H. Stancu och H. Krämer, därefter I. Martínez del Peral och H. Stancu), Ungern (ombud: M. Z. Fehér och K. Szíjjártó)

Domslut

1) Överklagandet ogillas.

2) Rumänien ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europeiska kommissionens rättegångskostnader.

3) Ungern ska bära sina rättegångskostnader.

(1) EUT C 54, 17.2.2020.
1)

Ungern har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt följande bestämmelser: — Artikel 33.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/32/EU av den 26 juni 2013 om gemensamma förfaranden för att bevilja och återkalla internationellt skydd genom att tillåta att en ansökan om internationellt skydd avvisas på grund av att sökanden anlänt till dess territorium via en stat där han eller hon inte utsätts för förföljelse eller riskerar att utsättas för allvarlig skada eller där en adekvat skyddsnivå säkerställs. — Artikel 8.2 och artikel 22.1 i direktiv 2013/32 samt artikel 10.4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/33/EU av den 26 juni 2013 om normer för mottagande av personer som ansöker om internationellt skydd, genom att i sin nationella rätt föreskriva straff för var och en som inom ramen för en organiserad verksamhet tillhandahåller hjälp att göra eller lämna in en asylansökan på sitt territorium, när det kan bevisas bortom allt rimligt tvivel att denna person var medveten om att ansökan inte kunde bifallas enligt denna rätt. — Artikel 8.2, artikel 12.1 c och artikel 22 i direktiv 2013/32 samt artikel 10.4 i direktiv 2013/33 genom att beröva varje person som misstänks för att ha begått ett sådant brott rätten att närma sig detta lands yttre gränser.
C 263/4

Domstolens dom (femte avdelningen) av den 29 april 2021 (begäran om förhandsavgörande från Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italien) – Granarolo SpA mot Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

(Mål C-617/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Miljö - Direktiv 2003/87/EG - System för handel med utsläppsrätter för växthusgaser - Artikel 3 e - Begreppet ”anläggning” - Artikel 3 f - Begreppet ”verksamhetsutövare” - Bilaga I, punkterna 2 och 3 - Sammanräkningsregel - Sammanräkning av kapaciteterna hos verksamheterna i en anläggning - Överlåtelse av en kraftvärmeenhet av ägaren till en fabrik - Avtal om leverans av energi mellan det överlåtande och det förvärvande företaget - Uppdatering av tillståndet för utsläpp av växthusgaser)

(2021/C 263/05)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Granarolo S.p.A.

Motparter: Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

Ytterligare deltagare i rättegången: E.ON Business Solutions Srl, tidigare E.ON Connecting Energies Italia Srl

Domslut

Artikel 3 e och f i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/29/EG av den 23 april 2009, jämförd med punkterna 2 och 3 i bilaga I till samma direktiv, ska tolkas så, att den inte utgör hinder för att ägaren till en fabrik som är utrustad med ett värmekraftverk vars verksamhet omfattas av nämnda bilaga I kan få sitt tillstånd att släppa ut växthusgaser uppdaterat i den mening som avses i artikel 7 i direktivet, när denna ägare har överlåtit en kraftvärmeenhet som är belägen på samma industrifastighet som fabriken och där det bedrivs en verksamhet vars kapacitet understiger det tröskelvärde som anges i nämnda bilaga I, till ett företag som är specialiserat inom energisektorn, och samtidigt har ingått ett avtal med detta företag i vilket det bland annat föreskrivs att fabriken ska tillhandahållas energi som produceras av denna kraftvärmeenhet, i det fall då värmekraftverket och kraftvärmeenheten inte utgör en och samma anläggning i den mening som avses i artikel 3 e i direktivet och då ägaren till fabriken, under alla omständigheter, inte längre är kraftvärmeenhetens verksamhetsutövare i den mening som avses i artikel 3 f i direktivet.

(1) EUT C 399, 25.11.2019.
C 182/16

Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 18 mars 2021 (begäran om förhandsavgörande från Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach – Polen) – A. mot Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

(Mål C-895/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Indirekta skatter - Mervärdesskatt - Direktiv 2006/112/EG - Gemenskapsinterna förvärv av varor - Avdrag för ingående mervärdesskatt som ska betalas för ett sådant förvärv - Formkrav - Materiella villkor - Tidpunkt för att inge skattedeklaration - Principen om skatteneutralitet och proportionalitetsprincipen)

(2021/C 182/22)

Rättegångsspråk: polska

Hänskjutande domstol

Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: A.

Motpart: Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

ytterligare deltagare i rättegången: Rzecznik Małych i Średnich Przedsiębiorców

Domslut

Artiklarna 167 och 178 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt, i dess lydelse enligt rådets direktiv 2010/45/EU av den 13 juli 2010, ska tolkas så, att de utgör hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken utövandet av rätten till avdrag för mervärdesskatt, som är hänförlig till ett gemenskapsinternt förvärv, under samma beskattningsperiod som den under vilken mervärdesskatten ska betalas, förutsätter att den mervärdesskatt som ska betalas anges i den skattedeklaration som lämnats in inom tre månader från utgången av den månad då skattskyldighet avseende de förvärvade varorna inträder.

(1) EUT C 54, 17.2.2020.
Domstolens dom (andra avdelningen) av den 20 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) – Förenade kungariket) – Secretary of State for the Home Department/O A

(Mål C-255/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Direktiv 2004/83/EG - Miniminormer för beviljande av flyktingstatus eller status som alternativt skyddsbehövande - Innehavande av de egenskaper som definierar en flykting - Artikel 2 c - Upphörande av flyktingstatus - Artikel 11 - Ändrade omständigheter - Artikel 11.1 e - Möjlighet att begagna sig av skyddet i ursprungslandet - Bedömningskriterier - Artikel 7.2 - Ekonomiskt och socialt stöd - Saknar relevans)

(2021/C 79/04)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Secretary of State for the Home Department

Motpart: O A

ytterligare deltagare i rättegången: United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR),

Domslut

1. Artikel 11.1 e i rådets direktiv 2004/83/EG av den 29 april 2004 om miniminormer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyddet ska tolkas så, att det ”skydd” som avses i denna bestämmelse vad gäller upphörande av flyktingstatus ska uppfylla samma krav som de som, i fråga om beviljande av flyktingstatus, följer av artikel 2 c i detta direktiv, jämförd med artikel 7.1 och 7.2 i samma direktiv.

2. Artikel 11.1 e i direktiv 2004/83, jämförd med artikel 7.2 i samma direktiv ska tolkas så, att ett eventuellt socialt och ekonomiskt stöd som tillhandahålls av privata aktörer, såsom den berörda tredjelandsmedborgarens familj eller klan, inte uppfyller de krav på skydd som följer av dessa bestämmelser och därför varken är relevant för bedömningen av om det skydd som tillhandahålls av staten i den mening som avses i artikel 7.1 a i direktivet är effektivt eller tillgängligt, eller för att i enlighet med artikel 11.1 e i nämnda direktiv, jämförd med artikel 2 c i samma direktiv, fastställa om det fortfarande finns en välgrundad fruktan för förföljelse.

(1) EUT C 206,17.6.2019
C 137/24

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 5 mars 2020 (begäran om förhandsavgörande från Cour d'appel de Bruxelles – Belgien) – Viasat UK Ltd, Viasat Inc. mot Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

(Mål C-100/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Tillnärmning av lagstiftning - Telekommunikationssektorn - Harmoniserad användning av radiospektrumet i frekvensbandet 2 GHz för införande av system som tillhandahåller mobila satellittjänster - Beslut nr 626/2008/EG - Artiklarna 4.1 c, 7.1 och 8.1 - Kompletterande markkomponenter - Tillstånd som beviljas av medlemsstaterna - Operatörens skyldighet att tillhandahålla tjänsten för en viss procentandel av befolkningen och territoriet - Åsidosättande - Betydelse)

(2020/C 137/31)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Cour d'appel de Bruxelles

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Viasat UK Ltd, Viasat Inc.

Motpart: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

Övriga parter: Inmarsat Ventures Ltd c.o., Eutelsat SA

Domslut

Artikel 8.1 jämförd med artikel 7.1 i Europaparlamentets och rådets beslut 626/2008/EG av den 30 juni 2008 om urval och godkännande av system som tillhandahåller mobila satellittjänster ska tolkas så, att i händelse det är fastslaget att den operatör som utvalts i enlighet med avdelning II i MSS-beslutet och som har tillstånd att använda radiospektrumet i enlighet med artikel 7 i MSS-beslutet inte har tillhandahållit mobila satellittjänster genom ett mobilsatellitsystem inom den frist som anges i artikel 4.1 c ii i beslutet, får de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna inte neka operatören de tillstånd som krävs för att tillhandahålla kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem av den anledningen att denne inte har infriat det åtagande som denne gjort i sin ansökan.

(1) EUT C 131, 8.4.2019.
Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 26 mars 2020 (begäran om förhandsavgörande från First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Förenade kungariket) – Pfizer Consumer Healthcare Ltd mot Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Mål C-182/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Gemensamma tulltaxan - Kombinerade nomenklaturen - Tullklassificering - Nummer 3005 och 3824 - Plåster och självuppvärmande bälten som lindrar smärta - Genomförandeförordning (EU) 2016/1140 - Ogiltighet)

(2020/C 215/22)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Pfizer Consumer Healthcare Ltd

Motpart: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Domslut

Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/1140 av den 8 juli 2016 om klassificering av vissa varor i Kombinerade nomenklaturen är ogiltig.

(1) EUT C 172, 20.5.2019.)