Parter

Domslut



Parter

I mål T‑259/15 R,

SA Close , Harzé-Aywaille (Belgien),

Cegelec , Bryssel (Belgien),

företrädda av advokaterna J.-M. Rikkers och J.-L. Teheux,

sökanden,

mot

Europaparlamentet , företrätt av M. Rantala, M. Mraz och F. Poilvache, samtliga i egenskap av ombud,

svarande,

angående en ansökan om uppskov med verkställigheten av beslutet av den 19 mars 2015 genom vilket parlamentet förkastade ett anbud som sökandena hade lämnat in till följd av anbudsinfordran INLO-D-UPIL-T-14-A04 om offentlig upphandling av byggentreprenader rörande del nr 73 (kraftenhet) avseende ”projektet för att bygga ut och modernisera Konrad Adenauer-byggnaden i Luxemburg” och beslutet från samma dag genom vilket kontraktet i fråga tilldelades en annan anbudsgivare,

meddelar

TRIBUNALENS ORDFÖRANDE

följande

Beslut (1)

Bakgrund till tvisten

1. Inom ramen för anbudsinfordran INLO-D-UPIL-T-14-A04, utlyst av Europaparlamentet i juli 2014 för offentlig upphandling av ”Projektet för att bygga ut och modernisera Konrad Adenauer-byggnaden i Luxemburg”, inlämnade sökandena, SA Close och Cegelec, i form av ett företagskonsortium, ett anbud på del nr 73 (kraftenhet).

2. Genom en skrivelse av den 27 mars 2015, mottagen av sökandena samma datum, meddelade parlamentet sökandena att deras anbud hade förkastats, eftersom de inte hade erbjudit det lägsta priset. Detta anbud hade förkastats den 19 mars 2015 och kontraktet i fråga hade tilldelats en annan anbudsgivare.

(utelämnas )

Förfarandet och parternas yrkanden

9. I en ansökan som inkom till tribunalens kansli den 26 maj 2015 har sökandena väckt talan om ogiltigförklaring av parlamentets beslut av den 19 mars 2015 om att förkasta deras anbud och samma dag tilldela kontraktet i fråga till konsortiet Énergie KAD, samansatt av bolagen X och Y (nedan kallade de angripna besluten).

10. Sökandena har ingett förevarande ansökan om interimistiska åtgärder genom särskild handling som inkom till tribunalens kansli den 19 mars 2015. I ansökan har sökandena i huvudsak yrkat att tribunalens ordförande ska förordna om uppskov med verkställigheten av de angripna besluten.

11. I sitt yttrande över ansökan om interimistiska åtgärder, vilket inkom till tribunalens kansli den 11 juni 2015, har parlamentet i huvudsak yrkat att tribunalens ordförande ska

– avslå ansökan om interimistiska åtgärder, och

– besluta om rättegångskostnaderna i enlighet med artikel 87.1 i rättegångsreglerna i det slutliga avgörandet.

Rättslig bedömning

(utelämnas)

Huruvida det föreligger en situation som ställer krav på skyndsamhet

(utelämnas )

35. Av det ovan anförda följer att kravet på skyndsamhet inte är uppfyllt i förevarande mål.

36. Tribunalens ordförande fastslog emellertid nyligen, i fråga om offentlig upphandling, att kravet på att det ska styrkas att sökanden kommer att lida irreparabel skada är, generellt, extremt svårt för anbudsgivaren som inte har valts ut att uppfylla av ovan angivna systembetingade skäl (se, för ett liknande resonemang, beslut av den 4 december 2014, Vanbreda Risk & Benefits/kommissionen, T‑199/14 R, REU (Utdrag), EU:T:2014:1024, punkt 157). Domstolens vice-ordförande drog av detta slutsatsen att det inte kan krävas att en anbudsgivare som inte har valts ut ska styrka att avslaget om intermistiska åtgärder skulle innebära att denne riskerar att lida irreparabel skada, under förutsättning att den lyckas visa att det föreligger en rättsstridighet som framstår som synnerligen faktiskt och rättsligt befogad ( fumus boni juris ). Annars skulle anbudsgivarens rätt till ett effektivt rättsmedel enligt artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna åsidosättas på ett orimligt och omotiverat sätt (se, för ett liknande resonemang, beslut kommissionen/Vanbreda Risk & Benefits, punkt 31 ovan, EU:C:2015:275, punkt 41).

37. Dessa mildare villkor för att bedöma huruvida en situation som ställer krav på skyndsamhet föreligger, vilka motiveras av rätten till ett effektivt rättsmedel, är inte obegränsat tillämpliga, eftersom intressena hos anbudsgivare som inte har valts ut ska förenas med intressena hos den upphandlande myndigheten och den anbudsgivare som tilldelats kontraktet. Härav följer att de mildare villkoren i fråga tillämpas endast under tiden innan avtal ingås, under förutsättning att den period under vilken avtal inte får ingås enligt artikel 171.1 i förordning nr 1268/2012 – vilket, beroende på omständigheterna, rör sig om tio till fjorton kalenderdagar – har iakttagits. När den upphandlande myndigheten har ingått avtal med den anbudsgivare som tilldelats kontraktet efter det att perioden har löpt ut och innan ansökan om interimistiska åtgärder lämnas in, är ovannämnda mildare villkor inte längre motiverade (se, för ett liknande resonemang, beslut kommissionen/Vanbreda Risk & Benefits, punkt 31 ovan, EU:C:2015:275, punkterna 34 och 42).

38. Eftersom den period under vilken avtal inte får ingås – vilken hindrar den upphandlande myndigheten från att övergå till avtalsfasen innan denna period har löpt ut och syftar till att ge berörda personer möjlighet att begära rättslig prövning av tilldelningen av ett offentligt kontrakt innan avtalet ingås – faktiskt löpte ut innan avtalet ingicks, kan den omständigheten att den anbudsgivare som inte har valts ut hädanefter endast kan yrka skadestånd vid unionsdomstolen, inte anses utgöra ett åsidosättande av rätten till ett effektivt rättsmedel (se, för ett liknande resonemang, beslut kommissionen/Vanbreda Risk & Benefits, punkt 31 ovan, EU:C:2015:275, punkterna 36, 37 och 39).

39. Med avseende på tillämpningen av dessa principer på förevarande mål, framgår det av akten, dels att kontraktet i fråga tilldelades konsortiet Énergie KAD, samansatt av bolagen X och Y den 19 mars 2015, och att sökandena den 27 mars 2015 informerades om att deras anbud förkastats, dels att bygg- och anläggningskontraktet för del nr 73 (kraftenhet), med angivande av referensen INLO-D-UPIL-T-14-A04, undertecknades mellan nämnda konsortium och fastighetsbolaget för parlamentsbyggnaden Konrad Adenauer den 24 april 2015.

40. Eftersom avslagsbeslutet skickades till sökandena den 27 mars 2015 och avtalet i fråga ingicks den 24 april 2015 har sålunda perioden under vilken avtal inte får ingås, som är tillämplig i enlighet med artikel 171.1 i förordning nr 1268/2012, på antingen tio eller fjorton kalenderdagar, under alla omständigheter, respekterats i förevarande fall. Dessutom väckte sökandena talan om ogiltigförklaring och ingav förevarande ansökan om interimistiska åtgärder den 26 maj 2015, en månad efter det att avtalet ingicks. Mot denna bakgrund är mildare villkor för att bedöma huruvida en situation som ställer krav på skyndsamhet föreligger i princip inte motiverad.

41. Berörda personer har, på grundval av perioden under vilken avtal inte får ingås, möjlighet att begära rättslig prövning av tilldelningsbeslutet innan avtalet ingås endast om de har tillräckliga bevis för att tilldelningsbeslutet eventuellt är rättsstridigt (se, för ett liknande resonemang, beslut kommissionen/Vanbreda Risk & Benefits, punkt 31 ovan, EU:C:2015:275, punkt 47).

42. Utan att åsidosätta principen om rätt till ett effektivt rättsmedel, kan det inte anses att perioden under vilken avtal inte får ingås iakttogs när det i realiteten inte förelåg någon möjlighet att väcka talan samt att inge en ansökan om interimistiska åtgärder innan avtalet ingicks, eftersom den anbudsgivare som inte hade valts ut under den tiden inte hade tillräckliga bevis för att kunna ge in en sådan talan (se, för ett liknande resonemang, beslut kommissionen/Vanbreda Risk & Benefits, punkt 31 ovan, EU:C:2015:275, punkt 48).

43. Med hänsyn till rättssäkerhetsprincipen ska detta undantag från en rent mekanisk tillämpning av den period under vilken avtal inte får ingås emellertid tillämpas endast i undantagsfall, i vilka den anbudsgivare som inte har valts ut inte haft anledning att tro att beslutet om tilldelning av kontrakt varit rättsstridigt innan avtal ingicks med den anbudsgivare som tilldelats kontraktet (se, för ett liknande resonemang, beslut kommissionen/Vanbreda Risk & Benefits, punkt 31 ovan, EU:C:2015:275, punkt 49).

44. Det ska således prövas huruvida sökandena har förfogat över tillräcklig information för att på ett ändamålsenligt sätt kunna använda sig av den period under vilken avtal inte får ingås för att väcka talan om ogiltigförklaring av de angripna besluten och ansöka om uppskov med verkställigheten innan avtalet ingicks mellan parlamentet och konsortiet Énergie KAD den 24 april 2015.

45. I detta hänseende ska det konstateras att sökandena informerade parlamentet, redan den 3 april 2015, i god tid innan nämnda avtal ingicks, om att de hyste vissa tvivel vad beträffar lagenligheten i det av den upphandlande myndigheten antagna anbudet (se punkt 3 ovan) och gjorde gällande att ett av de luxemburgska bolag som ingår i konsortiet Énergie KAD varken respekterar relevant luxemburgsk lagstiftning eller kriterierna i kontraktshandlingarna rörande anbudsgivarens ekonomiska och finansiella ställning. Av handlingarna i målet framgår i huvudsak samma tvivel, återgivna i den andra grunden om ogiltigförklaring angiven i ansökan om intermistiska åtgärder på grundval av att ansökan vid första påseendet framstår som faktiskt och rättsligt befogad ( fumus boni juris ).

46. Härav följer att sökandena var i stånd att, redan den 3 april 2015, uttrycka konkret kritik mot de angripna rättsakterna. Denna kritik hade kunnat lämnas som en grund för ogiltigförklaring, vilket hade möjliggjort för sökandena att med framgång väcka talan om ogiltigförklaring och inge en ansökan om interimistiska åtgärder för att förhindra att parlamentet och konsortiet Énergie KAD ingick avtalet inom perioden under vilken avtal inte får ingås. En sådan ansökan, inlämnad i rätt tid, hade gjort det möjligt för sökandena att erhålla ett beslut enligt artikel 105.2 andra stycket i rättegångsreglerna om uppskov med verkställigheten av de angripna besluten under perioden för det interimistiska förfarandet, trots att något yttrande ännu inte inkommit från motparten. Vidare fanns det inget som hade hindrat sökandena, till och med utgången av talefristen enligt artikel 263 sjätte stycket FEUF, med tillägg för tidsfristen med hänsyn till avstånd enligt artikel 102.2 i rättegångsreglerna, att utvidga räckvidden av deras talan och ansökan om intermistiska åtgärder i förhållande till uppgifterna som erhållits från parlamentet (se punkterna 5 och 8 ovan). Sökandena hade även haft möjlighet, enligt artikel 48.2 första stycket i rättegångsreglerna, att åberopa nya grunder under förfarandets gång, eftersom dessa grunder skulle ha föranletts av rättsliga eller faktiska omständigheter som framkommit först under förfarandet hos tribunalen.

47. Den period under vilken avtal inte får ingås enligt artikel 171.1 i förordning nr 1268/2012 har följaktligen till fullo respekterats i föreliggande fall, varför de mildare villkoren för att bedöma huruvida en situation som ställer krav på skyndsamhet rörande offentlig upphandling inte ska tillämpas i förevarande fall.

48. Av ovannämnda skäl ska ansökan om interimistiska åtgärder avslås, utan att det behöver göras någon prövning om det vid första påseendet framstår som faktiskt och rättsligt befogat ( fumus boni juris ) eller någon avvägning mellan de olika berörda intressena.

(1) .

(1) – Nedan återges endast de punkter i detta beslut som tribunalen anser bör publiceras.

Domslut

Mot denna bakgrund beslutar

TRIBUNALENS ORDFÖRANDE

följande:

1) Ansökan om interimistiska åtgärder avslås.

2) Frågan om rättegångskostnader anstår.

Luxemburg den 15 juni 2015