Således kan i synnerhet en nära anpassning av priser över en längre tidsperiod, särskilt om priserna är på en icke-konkurrensutsatt nivå, förenad med andra faktorer vilka är typiska för en kollektiv dominerande ställning vara tillräckliga, när det inte finns någon annan rimlig förklaring, för att styrka att det föreligger en kollektiv dominerande ställning, även om det inte finns några direkta, övertygande, bevis för att det råder en stark insyn på marknaden, eftersom en sådan insyn kan presumeras under sådana omständigheter.

När kommissionen förklarar en företagskoncentration förenlig med den gemensamma marknaden på grundval av artikel 6.1 b i förordning nr 4064/89 om kontroll av företagskoncentrationer, är det en nödvändig och tillräcklig förutsättning med avseende på motiveringsskyldigheten, att det i beslutet klart och otvetydigt redogörs för skälen till varför kommissionen anser att den omtvistade företagskoncentrationen inte ger anledning till allvarliga tvivel beträffande dess förenlighet med den gemensamma marknaden. Av denna skyldighet kan det emellertid inte dras slutsatsen att kommissionen är skyldig att ange skäl för sin bedömning av samtliga rättsliga och faktiska omständigheter vilka eventuellt kan ha ett samband med den anmälda företagskoncentrationen och/eller vilka framförts under det administrativa förfarandet.

Vid kontroll av företagskoncentrationer enligt förordning nr 4064/89 utgör meddelandet om anmärkningar endast en förberedande handling och de bedömningar som görs däri är endast preliminära. Kommissionen har en skyldighet att, med beaktande av de uppgifter som samlats in under det administrativa förfarandet och de argument som framförts av de berörda företagen, frånfalla invändningar som slutligen visar sig vara ogrundade. Detta gäller a fortiori när det är fråga om preliminära bedömningar som gjorts flera år tidigare i samband med en annan företagskoncentration eller när det är fråga om bedömningar som lagts fram av en konkurrensmyndighet i ett annat sammanhang.

Vid kontroll av företagskoncentrationer enligt förordning nr 4064/89 utgör meddelandet om anmärkningar endast en förberedande handling och de bedömningar som görs däri är endast preliminära. Kommissionen har en skyldighet att, med beaktande av de uppgifter som samlats in under det administrativa förfarandet och de argument som framförts av de berörda företagen, frånfalla invändningar som slutligen visar sig vara ogrundade. Detta gäller a fortiori när det är fråga om preliminära bedömningar som gjorts flera år tidigare i samband med en annan företagskoncentration eller när det är fråga om bedömningar som lagts fram av en konkurrensmyndighet i ett annat sammanhang. Detta betyder emellertid inte att meddelandet om anmärkningar helt skulle sakna betydelse eller relevans. För att det administrativa undersökningsförfarandet inte skall fråntas all betydelse, måste kommissionen vara i stånd att ange skälen till varför den anser att de preliminära bedömningarna var oriktiga. Kommissionen behöver förvisso inte göra detta i beslutet, men skall åtminstone vara i stånd att göra detta vid förfarandet i förstainstansrätten. I synnerhet skall de bedömningar som finns i beslutet vara förenliga med de faktiska omständigheter som konstaterats i meddelandet om anmärkningar, om det inte är visat att sistnämnda omständigheter är felaktiga.

(se punkterna 335 och 410)