Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

1 Talan om ogiltigförklaring - Gemenskapsdomstolarnas behörighet - Yrkanden som syftar till att erhålla ett föreläggande riktat till en institution - Avvisning (EG-fördraget, artiklarna 173 och 176) 2 Institutionernas rättsakter - Individuellt beslut - Delgivning - Begrepp (EG-fördraget, artikel 191 tredje stycket) 3 Institutionernas rättsakter - Motivering - Skyldighet - Omfattning - Beslut varigenom överträdelse av konkurrensreglerna fastställs - Avtal av mindre betydelse (EG-fördraget, artiklarna 85.1 och 190) 4 Konkurrens - Konkurrensbegränsande samverkan - Skadlig inverkan på konkurrensen - Bedömningskriterier - Ekonomiskt och rättsligt sammanhang - Järnvägstransporter - Avtal om järnvägssammanslutning i den mening som avses i direktiv 91/440 - Möjlighet att inträda på marknaden (EG-fördraget, artikel 85.1; rådets direktiv 91/440, artiklarna 3 och 10) 5 Transporter - Järnvägstransporter - Konkurrensregler - Förordning nr 1017/68 - Direktiv 91/440 - Begreppet internationell sammanslutning av järnvägsföretag i den mening som avses i artikel 3 i direktiv 91/440 (Rådets förordning nr 1017/68, artikel 5; rådets direktiv 91/440, artiklarna 3 och 10) 6 Konkurrens - Konkurrensbegränsande samverkan - Förbud - Undantag - Villkor - Nödvändiga konkurrensbegränsningar - Produkter eller tjänster som är nödvändiga eller väsentliga för tillträde till marknaden (EG-fördraget, artikel 85.3) 7 Konkurrens - Konkurrensbegränsande samverkan - Förbud - Undantag - Avtal om bildande av ett samriskföretag på transportområdet - Tillfälligt undantag - Undantagets giltighetstid - Bedömningsfaktorer (EG-fördraget, artikel 85.3; EES-avtalet, artikel 53.3; rådets förordning nr 1017/68, artikel 5)

Sammanfattning

1 Yrkanden i ett mål om ogiltigförklaring som syftar till att kommissionen skall föreläggas att vidta vissa åtgärder skall avvisas. Det ankommer inte på gemenskapsdomstolarna att rikta förelägganden till institutionerna eller träda i deras ställe. Det ankommer nämligen på den berörda institutionen att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa en dom som har meddelats i ett sådant mål. 2 Ett beslut har delgetts på ett korrekt sätt när det har meddelats adressaten och denne är i stånd att ta del av det. När delgivningen sker genom rekommenderat brev med mottagningsbevis, är frågan huruvida delgivningen skett på ett korrekt sätt beroende av huruvida de nationella regler som är tillämpliga i fråga om distribution av post i den berörda medlemsstaten har iakttagits. En delgivning som skett vid det berörda företagets huvudkontor är dock inte på något sätt beroende av att den person, som enligt de interna reglerna hos det företag som beslutet är adresserat till är behörig att göra detta, faktiskt har tagit del av den delgivna handlingen. Ett beslut har inte delgetts på ett korrekt sätt av postverket i den berörda staten om beslutet överlämnats till en person i det företag som beslutet är adresserat till som inte har befogenhet att ta emot rekommenderad post enligt de nationella regler som är tillämpliga på utdelning av post. Fristen för väckande av en talan mot detta beslut börjar följaktligen att löpa först då det vanliga mottagningsbeviset som kommissionen bifogat till det delgivna beslutet har undertecknats. 3 I motiveringen till de beslut som fattas vid tillämpningen av konkurrensreglerna är kommissionen inte skyldig att omnämna alla de faktiska och rättsliga omständigheter samt de överväganden som lett den till att fatta beslutet. Enligt artikel 190 i fördraget är kommissionen dock skyldig att nämna de omständigheter och de överväganden som har väsentlig betydelse för beslutets systematik, för att möjliggöra för gemenskapsdomstolarna och berörda parter att få kännedom om under vilka villkor kommissionen har tillämpat fördraget. Dessutom skall ett beslut om tillämpning av konkurrensreglerna utom i undantagsfall innehålla en motivering som skall finnas i själva beslutet och motiveringen kan inte för första gången och i efterhand formuleras i domstol. Då horisontella avtal mellan företag når upp till eller knappt överstiger det tröskelvärde på 5 procent som kommissionen själv anser utgör ett kritiskt tröskelvärde som kan motivera att artikel 85.1 i fördraget tillämpas, är kommissionen skyldig att ge en tillräcklig motivering avseende de bedömningsgrunder, i synnerhet vad gäller de berörda företagens marknadsandelar, som gör det möjligt att konstatera att rekvisiten för tillämpning av artikel 85 föreligger, såvida det inte rör sig om bedömningsgrunder som inte har bestridits av parterna under det föregående administrativa förfarandet. 4 Vid bedömningen enligt artikel 85.1 i fördraget skall ett avtal bedömas mot bakgrund av det konkreta sammanhang i vilket det har sin verkan, och särskilt det ekonomiska och rättsliga sammanhang i vilket de berörda företagen är verksamma, de tjänster som avses i detta avtal samt strukturen av och de faktiska villkoren på den berörda marknaden. Detta gäller dock inte om det rör sig om ett avtal som innehåller uppenbara konkurrensbegränsningar som till exempel fastställande av priser, uppdelning av marknader eller kontroll över marknader. Bedömningen av konkurrensvillkoren på en viss marknad skall inte bara baseras på den nuvarande konkurrensen mellan de företag som redan finns på den relevanta marknaden, utan även på den potentiella konkurrensen, för att fastställa om det finns verkliga och konkreta möjligheter för de berörda företagen att konkurrera med varandra med hänsyn till marknadens struktur och det ekonomiska och rättsliga sammanhang som råder på marknaden, eller om en ny konkurrent kan träda in på den relevanta marknaden och konkurrera med de etablerade företagen. Om de järnvägsföretag som är verksamma på de nationella marknaderna, inom ramen för den järnvägsmarknad som organiserats genom direktiv 91/440 om utvecklingen av gemenskapens järnvägar, i viss mån har blivit potentiella konkurrenter vad gäller internationell passagerarbefordran, under förutsättning att de bildar en internationell sammanslutning i den mening som avses i artikel 10 i direktivet, kvarstår dock att en internationell sammanslutning mellan nationella järnvägsföretag i syfte att trafikera vissa internationella järnvägslinjer inte får leda till att den faktiska konkurrensen mellan de företag som deltar i sammanslutningen begränsas på ett påtagligt sätt, eftersom det i direktiv 91/440 föreskrivs att järnvägsföretaget i varje stat som berörs av linjen i fråga är en obligatorisk part i sammanslutningen och andra järnvägsföretag hindras således från att konkurrera med den internationella sammanslutningen på de berörda järnvägslinjerna. Vad beträffar bedömningen av de potentiella konkurrensbegränsningar som skapas genom ett avtal om en internationell järnvägssammanslutning och som påverkar de nationella järnvägsföretagens dotterbolag, skall det ekonomiska sammanhanget beaktas, i synnerhet den relevanta marknadens struktur, och särskilt kostnaden för att träda in på marknaden, för att fastställa om nuvarande eller potentiell konkurrens är möjlig. 5 Begreppet internationell sammanslutning, i den mening som avses i artikel 3 i direktiv 91/440 om utvecklingen av gemenskapens järnvägar, omfattar varje sammanslutning av minst två järnvägsföretag i olika medlemsländer med ändamål att utföra internationella transporter mellan medlemsstaterna, oavsett vilken form den sammanslutning som bildats antar. Det utgör således en felaktig tillämpning av begreppet grupper, som definieras genom direktiv 91/440, om begreppet internationell sammanslutning i ett beslut endast anses omfatta kooperativa former av sammanslutningar av järnvägsföretag, såsom traditionella avtal om gemensam drift, och utesluter alla andra associationsformer, såsom ett samriskföretag av kooperativ karaktär, eller till och med av koncentrativ karaktär. Det villkor som uppställs i samma artikel, avseende innehav av materiel för järnvägsdragkraft för att kunna anses som järnvägsföretag, förutsätter inte ägande av denna materiel för dragkraft. Av detta följer att en internationell sammanslutning av järnvägsföretag inte behöver göra gällande att de äger materielen för dragkraft för att de skall kvalificeras som en sammanslutning i den mening som avses i direktiv 91/440. 6 När kommissionen, vid tillämpningen av artikel 85.3 i fördraget avseende ett avtal om bildandet av ett samriskföretag, uppställer krav som syftar till att undvika att konkurrensbegränsningarna går utöver vad som är nödvändigt, genom att kräva tillgång till infrastruktur eller att produkter eller tjänster skall tillhandahållas utomstående på samma villkor som samriskföretaget med motiveringen att dessa är nödvändiga, till och med oumbärliga resurser, i synnerhet vad gäller tillträde till marknaden, skall moderbolagen och/eller det samriskföretag som därigenom bildats anses inneha infrastruktur, produkter eller tjänster som är "nödvändiga" eller "oumbärliga" för tillträde till den relevanta marknaden endast såvida infrastrukturen, produkterna eller tjänsterna inte är "utbytbara" och det, på grund av deras särskilda kännetecken och särskilt det oöverkomliga priset för att framställa dessa och/eller den tid som rimligen krävs för det ändamålet, inte finns några genomförbara alternativ för potentiella konkurrenter till samriskföretaget, som på grund av detta är utestängda från marknaden. 7 Giltighetstiden för ett undantag som beviljas enligt artikel 85.3 i fördraget, eller enligt artikel 5 i förordning nr 1017/68 om tillämpning av konkurrensregler på vissa transportområden och artikel 53.3 i Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, skall vara tillräckligt lång för att de som erhållit undantaget skall kunna förverkliga de fördelar som motiverar undantaget i fråga. När dessa fördelar inte kan uppnås utan betydande investeringar, utgör den period som krävs för att investeringarna skall bli lönsamma nödvändigtvis en väsentlig faktor vid bedömningen av undantagets giltighetstid. Denna faktor är särskilt viktig när undantaget avser ett avtal om bildande av ett samriskföretag som tillhandahåller helt nya tjänster som kräver stora investeringar och som medför betydande ekonomiska risker samt att de deltagande företagen delar med sig av sin know-how.