Domstolens dom (sjätte avdelningen) den 6 juli 2000. - Konungariket Spanien mot Europeiska kommissionen. - EUGFJ - Avslut av räkenskaper - Räkenskapsåren 1992 och 1993. - Mål C-45/97.



Rättsfallssamling 2000 s. I-05333



Sammanfattning

Parter

Domskäl

Beslut om rättegångskostnader

Domslut



Nyckelord

1 Jordbruk - Gemensam organisation av marknaden - Oljor och fetter - Olivolja - Konsumtionsstöd - Medlemsstaternas kontroller - Tillgänglighet av handlingar som avser företags bokföring vid oanmälda kontroller

(Rådets förordning nr 3089/78, artikel 7 första stycket; kommissionens förordning nr 2677/85, artikel 12.1)

2 Jordbruk - Gemensam jordbrukspolitik - Finansiering genom EUGFJ - Principer - Vägran att finansiera ogrundade utgifter

Sammanfattning

1 Av artikel 7 första stycket i förordning nr 3089/78 om allmänna bestämmelser för konsumtionsstöd för olivolja och av artikel 12.1 i förordning nr 2677/85 om genomförandebestämmelser för systemet för konsumtionsstöd för olivolja framgår att de handlingar som avser lagerbokföring och den egentliga bokföringen skall finnas tillgängliga hos samtliga företag när den behöriga myndigheten utför sin kontroll, även när denna kontroll är oanmäld.

(se punkt 18)

2 Kommissionen kan vägra att låta EUGFJ finansiera alla de utgifter som har uppkommit om den anser att det inte finns tillräckliga kontrollmekanismer.

(se punkt 24)

Parter

I mål C-45/97,

Konungariket Spanien, företrätt av R. Silva de Lapuerta, abogado del Estado, i egenskap av ombud, delgivningsadress: Spaniens ambassad, 4-6, boulevard E. Servais, Luxemburg,

sökande,

mot

Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av A.M. Alves Vieira, rättstjänsten, och B. Vilá Costa, nationell tjänsteman med förordnande vid rättstjänsten, båda i egenskap av ombud, delgivningsadress: rättstjänsten, C. Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, Luxemburg,

svarande,

angående en talan om delvis ogiltigförklaring av kommissionens beslut 96/701/EG av den 20 november 1996 om ändring av beslut 96/311/EG om avslut av medlemsstaternas räkenskaper avseende utgifter som finansieras genom garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruk (EUGFJ) för räkenskapsåret 1992 samt vissa utgifter för räkenskapsåret 1993 (EGT L 323, s. 26) till den del det avser Konungariket Spanien,

meddelar

DOMSTOLEN

(sjätte avdelningen)

sammansatt av P.J.G. Kapteyn, tillförordnad ordförande på sjätte avdelningen samt domarna G. Hirsch (referent) och H. Ragnemalm,

generaladvokat: P. Léger,

justitiesekreterare: R. Grass,

med hänsyn till referentens rapport,

och efter att den 20 maj 1999 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,

följande

Dom

Domskäl

1 Konungariket Spanien har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 4 februari 1997, med stöd av artikel 173 första stycket i EG-fördraget (nu artikel 230 första stycket EG), yrkat delvis ogiltigförklaring av kommissionens beslut 96/701/EG av den 20 november 1996 om ändring av beslut 96/311/EG om avslut av medlemsstaternas räkenskaper avseende utgifter som finansieras genom garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruk (EUGFJ) för räkenskapsåret 1992 samt vissa utgifter för räkenskapsåret 1993 (EGT L 323, s. 26, nedan kallat det omtvistade beslutet) till den del det avser Spanien.

2 Talan syftar till att det omtvistade beslutet skall ogiltigförklaras till den del det fastslås att beloppet 721 255 271 ESP avseende utgifter för konsumtionsstöd för olivolja inte skall påföras EUGFJ.

3 Av handlingarna i målet framgår att Konungariket Spanien har infört ett system i vilket två organ har anförtrotts förvaltningen och kontrollen vad gäller konsumtionsstöd för olivolja. Servicio Nacional de Productos Agrarios (nedan kallad Senpa) har till uppgift att godkänna företag som erhåller stöd, att verkställa direkt betalning av stöd samt förskott under förutsättning att säkerhet ställs och att ålägga aktörer eventuella påföljder. Agencia para el Aceite de Oliva (byrån för olivolja, nedan kallad AAO) är det organ som har behörighet att utföra de inspektioner som föreskrivs i gemenskapsbestämmelserna.

4 I syfte att avsluta räkenskaperna för räkenskapsåret 1992 företog kommissionens tjänstemän två inspektioner i Spanien hos AAO, den 30 september och den 1 oktober 1993 samt under perioden den 14-18 mars 1994, för att kontrollera huruvida konsumtionsstödet för olivolja hade förvaltats på ett riktigt sätt samt huruvida det system som nämnda medlemsstat hade infört för att kontrollera stöden var effektivt och korrekt.

5 Enligt kontrollrapporten av den 31 maj 1994 (nedan kallad kontrollrapporten) uppdagades allvarliga brister vid dessa inspektioner. I skrivelse av den 22 september 1994 meddelade kommissionen de spanska myndigheterna att EUGFJ, med hänsyn till alla brister som hade konstaterats i förvaltningen av systemet, hade föreslagit att det sammanlagda konsumtionsstödet för olivolja som skulle betalas till Konungariket Spanien skulle korrigeras med 50 procent, det vill säga med 15 447 431 500 ESP.

6 Efter flera kontakter och två bilaterala möten föreslog kommissionen de spanska myndigheterna i skrivelse av den 13 juni 1995 att den inte skulle genomföra den schablonmässigt beräknade finansiella korrigering som den först hade kommit fram till utan att den i stället skulle beräkna beloppet, med vilket de stöd som faktiskt skulle betalas till Konungariket Spanien skulle minskas, på grundval av de 27 ärenden som faktiskt hade kontrollerats av EUGFJ:s inspektörer. En sådan metod skulle medföra att de utgifter som EUGFJ inte skall betala minskade till 721 255 271 ESP.

7 Detta belopp uppskattades med hänsyn till de oegentligheter som hade konstaterats hos 13 företag, varvid de deklarerade utgifterna korrigerades med 10 respektive 100 procent. Den föreslagna korrigeringen motsvarade 100 procent av stöden såvitt avsåg företagen Lorenzo Sandúa, Hurtado Tenorio, Olivar de Segura och Agroalimentaria Minerva, medan den uppgick till 10 procent såvitt avsåg Sagarra Bascompte SA, Amador Rodríguez SL, Fernández y Ruiz de Aguilar SA, Uteco Jaén, Aragonesa de Aceite de Oliva, Martínez Henarejos, Hispanoliva, Hijos de Joaquín Seguí och Emiliano Vivas.

8 Konungariket Spanien, som avvisade kommissionens ovannämnda förslag, vände sig till det förlikningsorgan som har inrättats genom kommissionens beslut 94/442/EG av den 1 juli 1994 om ett förlikningsförfarande i samband med räkenskapsavslutet för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) (EGT L 182, s. 45; svensk specialutgåva, område 3, volym 59, s. 78). I sin rapport av den 5 december 1995 uppmanade förlikningsorganet kommissionen att tillsammans med de spanska myndigheterna ompröva möjligheten att antingen ytterligare nyansera korrigeringsbeloppen för varje berört företag eller ersätta den av kommissionen föreslagna finansiella korrigeringen med en schablonmässig korrigering om 2 procent av de sammanlagda utgifter som nämnda medlemsstat hade deklarerat för år 1992.

9 Kommissionen följde emellertid inte denna uppmaning utan fattade det omtvistade beslutet, som till sitt innehåll motsvarar det förslag som lades fram i skrivelsen av den 13 juni 1995.

10 Konungariket Spanien har till stöd för sin ansökan åberopat två grunder som avser åsidosättande av dels bestämmelserna om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken och bestämmelserna om den gemensamma organisationen av marknaderna för oljor och fetter, dels proportionalitetsprincipen. Konungariket Spanien har i detta hänseende angett att eftersom kommissionen - på grundval av faktiska omständigheter som har konstaterats i kontrollrapporten - har föreslagit en finansiell korrigering för tretton företag, varav fyra nekas allt stöd som ursprungligen erhållits och de nio övriga får sitt stöd minskat med 10 procent, kommer det beträffande vart och ett av de berörda företagen att ange skälen till varför det anser att stödet inte har erhållits i strid med gemenskapsrätten. Det finns därför anledning att undersöka de två åberopade grunderna i förhållande till den för varje företag relevanta situationen.

De företag för vilka den finansiella korrigeringen har genomförts med 100 procent

Företaget Lorenzo Sandúa

11 I kontrollrapporten konstaterades följande överträdelser: De tillfällen då olivolja hade mottagits fanns inte specificerade vid den årliga kontrollen. Vad beträffar leveranser av olivolja från företaget för en och samma period förekom endast en hänvisning till månad, och inga andra uppgifter. Inspektörerna hyste misstankar om att följesedlar hade förfalskats, men misstankarna föranledde inga åtgärder. I lagerbokföringen fanns ingen notering om de tjugofemlitersförpackningar som förekom i de fem senaste fakturorna, vilka avser olja i bulk. Företaget företedde varken dessa fem fakturor, någon redovisning eller beräkning för mervärdesskatt eller någon bokföring. Alla dessa handlingar bevarades utanför företaget. Företaget skickade handlingarna på AAO:s begäran, men med tre månaders försening. AAO nämnde inget om korrigeringen av de handlingar som hade skickats och, med hänsyn till förseningen, i synnerhet inget om att handlingarna kunde vara "preparerade". Kommissionen genomförde mot bakgrund härav en finansiell korrigering av de deklarerade stöden med 100 procent.

12 Konungariket Spanien har hävdat att dessa stöd har betalats ut i enlighet med gemenskapsbestämmelserna.

13 Vad särskilt avser misstankarna om att följesedlar hade förfalskats har Konungariket Spanien påpekat att AAO, när den ansåg att det fanns anledning att ifrågasätta huruvida dessa följesedlar var riktiga, föreslog Senpa att den frist med att avge sin rapport som hade fastställts för byrån skulle förlängas, i enlighet med artikel 9.3 i kommissionens förordning (EEG) nr 2677/85 av den 24 september 1985 om genomförandebestämmelser för systemet för konsumtionsstöd för olivolja (EGT L 254, s. 5; svensk specialutgåva, område 3, volym 19, s. 165), i dess lydelse enligt kommissionens förordningar (EEG) nr 571/91 av den 8 mars 1991 (EGT L 63, s. 19; svensk specialutgåva, område 3, volym 36, s. 202), nr 1008/92 av den 23 april 1992 (EGT L 106, s. 12; svensk specialutgåva, område 3, volym 41, s. 236) och nr 643/93 av den 19 mars 1993 (EGT L 69, s. 19, svensk specialutgåva, område 3, volym 48, s. 242, nedan kallad förordning nr 2677/85). AAO utförde under denna period undersökningar, kompletterade sina uppgifter och analyserade resultaten innan den drog slutsatsen att det, även om det inte hade uppdagats någon ansökan om stöd som stred mot kraven, var lämpligt att kontrollen av bokföringen och bokförings- och affärsunderlaget i framtiden kompletterades genom likadana kontroller hos aktörerna och mottagarna, vilket också gjordes.

14 Konungariket Spanien har dragit slutsatsen att det inte bara har skett en uppföljning utan att även ytterligare inspektionsåtgärder har vidtagits vad gäller de omständigheter som kunde konstateras, att de frågor som hade kunnat ge upphov till tvivel har kunnat lösas, att lagerbokföringen var tillgänglig inom företaget, medan den egentliga bokföringen fördes av fackmän som inte hörde till företaget, och att AAO:s avdelning för utvärdering av inspektionsförfaranden, när den lade fram sin rapport i form av ett förslag angående ansökningarna om stöd, en rapport som överlämnades till Senpa, hade beaktat samtliga genomförda kontrollförfaranden och resultaten av dessa.

15 Domstolen erinrar om att medlemsstaterna, enligt artikel 7 första stycket i rådets förordning (EEG) nr 3089/78 av den 19 december 1978 om allmänna bestämmelser för konsumtionsstöd för olivolja (EGT L 369, s. 12; svensk specialutgåva, område 3, volym 10, s. 152), skall upprätta ett kontrollsystem för att säkerställa att den produkt för vilken ansökan om stöd har lämnats in berättigar till detta stöd.

16 I artikel 12.1 första stycket i förordning nr 2677/85 föreskrivs att medlemsstaterna, vid de kontroller som avses i artikel 7 i förordning nr 3089/78, skall kontrollera lagerbokföringen hos de godkända företagen. De skall också utföra stickprovskontroller av tillhörande ekonomiska dokument, som gäller de transaktioner som har genomförts av dessa företag.

17 I artikel 12.1 tredje-femte styckena föreskrivs att medlemsstaterna, vid kontrollerna enligt första stycket, skall kontrollera överensstämmelsen mellan å ena sidan de sammanlagda kvantiteterna av olja i bulk och förpackad olja samt de tomma förpackningarna, som faktiskt finns i det företag och den lagerlokal som avses i artikel 7, och å andra sidan uppgifterna i lagerbokföringen. Om någon tveksamhet uppstår vad beträffar riktigheten i de upplysningar som anges i ansökan om stöd, skall medlemsstaterna också kontrollera bokföringen hos de godkända företagen. Medlemsstaterna får göra oanmälda kontroller av samma typ som de som avses ovan hos de godkända företagen.

18 Av dessa bestämmelser följer att de handlingar som avser lagerbokföring och den egentliga bokföringen skall finnas tillgängliga hos samtliga företag när den behöriga myndigheten utför sin kontroll, även när denna kontroll är oanmäld.

19 I detta fall har Konungariket Spanien inte bestritt att bokföringen inte fanns tillgänglig när kontrollerna utfördes av AAO:s inspektörer. Det var följaktligen inte möjligt att utföra den kontroll som avses i artikel 12.1 första och fjärde styckena i förordning nr 2677/85.

20 Domstolen erinrar dessutom om att medlemsstaten, i enlighet med artikel 12.1 sjunde stycket i förordning nr 2677/85, såsom övergripande kontroll, i synnerhet då det råder tvivel om riktigheten i uppgifterna i ansökningarna om stöd, regelbundet skall företa ytterligare kontroller av leverantörer av råvaror och förpackningar och av aktörer till vilka den förpackade oljan har levererats.

21 Konungariket Spanien har medgett att de spanska myndigheterna inte utförde någon övergripande kontroll, trots att det kunde ifrågasättas huruvida följesedlar var riktiga.

22 Av det föregående framgår att det i realiteten inte utfördes sådana kontroller som avses i artikel 7 i förordning nr 3089/78 och i artikel 12.1 i förordning nr 2677/85.

23 Vad beträffar den finansiella korrigeringens belopp har Konungariket Spanien klandrat kommissionen för att i detta fall inte iaktta de kriterier som den själv hade definierat i sitt meddelande av den 3 juni 1993 till kommittén vid EUGFJ om beräkningen av de finansiella följderna vid förberedelsen av beslutet om avslut av räkenskaper för garantisektionen vid EUGFJ (dok. VI/216/93). I detta meddelande föreslog kommissionen nämligen tre kategorier av schablonmässiga korrigeringar, som uppgick till 2, 5 och 10 procent beroende på hur allvarlig överträdelsen var. I detta sammanhang är en korrigering med 100 procent under alla omständigheter oproportionerlig.

24 Av fast rättspraxis följer att kommissionen kan vägra att låta EUGFJ finansiera alla de utgifter som har uppkommit om den anser att det inte finns tillräckliga kontrollmekanismer (se dom av den 18 maj 2000 i mål C-242/97, Belgien mot kommissionen, REG 3421, s. I-0000, punkt 122).

25 I sitt meddelande av den 3 juni 1993 har kommissionen således förbehållit sig möjligheten att tillämpa en högre korrigeringssats än 10 procent när det föreligger exceptionella omständigheter.

26 Domstolen konstaterar i detta fall att bristerna i kontrollerna av företaget Lorenzo Sandúa är av så allvarlig karaktär att de motiverar att de deklarerade utgifterna inte till någon del påförs EUGFJ.

Företaget Hurtado Tenorio

27 I kontrollrapporten konstaterades följande oegentligheter: Lagren av olja i bulk överensstämde inte med affärshandlingarna. Det förekom ojämn kvalitet. Kategorin sålda produkter och deras kvalitet fanns inte angiven och förekom inte i försäljningsfakturorna. En ren överflyttning av lager till ett försäljningsställe angavs som en leverans från företaget, avsedd för försäljning av olja. Luftlager användes trots att de inte förekom bland företagets förpackningsanläggningar utan i maskinparken. Resultaten av de utförda analyserna visade att produkten innehöll 0,5 miljondelar trikloretylen medan det högsta tillåtna värdet var 0,1 miljondelar. För de sålda kvantiteter som inte motsvarade kraven minskades ansökan om stöd med 5 936 kg, medan AAO i sin rapport, beträffande oljans oregelbundna renhet, angav att en total indragning av stödet och en påföljd kunde komma att föreslås. Kommissionen genomförde mot bakgrund härav en finansiell korrigering av de deklarerade stöden med 100 procent.

28 Konungariket Spanien har bestritt EUGFJ:s konstateranden.

29 Konungariket Spanien har, beträffande den första anmärkningen om skillnaderna i lagren av olja i bulk, påpekat att oljors kvalitet med tiden utvecklas på ett naturligt sätt och att en olja som ursprungligen har klassificerats som "extra jungfruolja" kan omvandlas till "jungfruolja". Denna förändring kan anges i lagerbokföringen under posten "Kvalitetsjustering" men saknar inverkan på stödets storlek. Den omnämnda skillnaden i lagren av olja i bulk uppkom till följd av att det, enligt de uppgifter i bokföringen som avsåg lager, saknades 872 liter extra jungfruolja i lager, medan det samtidigt fanns ett överskott av jungfruolja som uppgick till 934 liter. Skillnaden mellan de faktiska och de bokförda lagren motsvarade således endast 62 liter, en siffra som förefaller obetydlig i förhållande till lagervolymen.

30 Domstolen erinrar i detta hänseende om att varje förpackningsföretag, enligt artikel 3 första stycket a, b och f i förordning nr 2677/85, skall föra en lagerbokföring som innehåller uppgifter om lagren av olivolja, med uppgift om ursprung och typ av förpackning, som fanns den dag då företaget godkändes, om kvantitet och kvalitet av varje sändning olivolja som anländer till företaget, med angivande av ursprung och förpackning, samt om kvantitet och kvalitet för den förpackade olivoljan. Konungariket Spanien har i detta fall inte ifrågasatt uppgiften i kontrollrapporten att det i företagets lagerbokföring inte har upprättats en korrekt förteckning över de olika kvaliteterna av lagrad olivolja

31 Konungariket Spanien har, beträffande den andra anmärkningen om att lagren inte överensstämde med affärshandlingarna, påpekat att skillnaden mellan uppgifterna i den sidoordnade bokföringen och i affärshandlingarna motsvarade 5 liter, det vill säga 4,58 kg. I AAO:s rapport återgavs den mindre kvantiteten, utan att någon påföljd övervägdes, eftersom skillnaden var så obetydlig.

32 Domstolen konstaterar i detta hänseende att Konungariket Spanien har medgett skillnaden mellan uppgifterna i lagerbokföringen och i affärshandlingarna, samtidigt som det har betecknat den som obetydlig. I handlingarna i målet bekräftas dessutom att det förekom omotiverade skillnader mellan de bokförda och de faktiska lagren av olja i bulk samt mellan samma kategorier av lagrad olja som hade förpackats. Lagerbokföringen var följaktligen inte heller i detta avseende förenlig med gemenskapsbestämmelserna.

33 Konungariket Spanien har, beträffande den tredje anmärkningen, att det i försäljningsfakturorna inte fanns någon uppgift om vilken kategori som de sålda produkterna tillhörde eller om deras kvalitet och förpackning, gjort gällande att det av en enkel undersökning av dessa fakturor framgår att de innehåller alla uppgifter som krävs enligt bestämmelserna på området. Konungariket Spanien anser att fakturorna sanningsenligt avspeglar alla de affärs- och skattemässiga aspekter av transaktionen som skall anges däri, även om det skulle vara önskvärt att uppgifterna var mer specificerade. AAO kände under alla omständigheter till dessa specificeringar genom bokföringsuppgifterna beträffande produkterna, i vilka det hänvisas till affärshandlingarna.

34 Domstolen erinrar i detta hänseende om att den dagliga lagerbokföringen, enligt artikel 3 första stycket g och h i förordning nr 2677/85, även skall innehålla uppgifter om kvantitet och kvalitet för den olivolja som lämnar företaget, angivet per parti, samt om försäljningsfakturans nummer för varje sändning som lämnar företaget. Konungariket Spanien har inte motsagt uppgiften i kontrollrapporten om att det i fakturorna saknas uppgift om kvaliteten för den olivolja som har sålts. En sådan uppgift är nödvändig för att man skall kunna identifiera vilken kategori som de sålda produkterna tillhör. Gemenskapsbestämmelserna har därför inte iakttagits.

35 Konungariket Spanien har, beträffande den fjärde anmärkningen om att en överflyttning av lager till ett försäljningsställe angavs som en leverans från företaget på grund av försäljning av olja, hävdat att företaget faktiskt ansåg att leveransen från företaget till ett försäljningsställe gav rätt till stöd. Det var under dessa omständigheter som det under några månader ansöktes om ett stöd för en större kvantitet än den som företaget hade rätt till, medan det under andra månader tvärtom ansöktes om ett stöd för en mindre kvantitet, vilket innebar att det, när AAO granskade denna period om flera månader, framkom att de stödberättigade kvantiteter som faktiskt hade sålts och levererats från företaget var större än dem för vilka det hade ansökts om stöd. Företagets praxis har slutligen inte medfört att det har betalats ut stöd för olivolja som inte har sålts och som faktiskt inte hade levererats från företaget.

36 Av artikel 9.1 i förordning nr 2677/85 framgår att varje ansökan om stöd skall gälla den sammanlagda kvantitet olivolja som lämnar förpackningsföretaget under en viss månad. Om minimikvantiteten 15 ton inte uppnås under en viss månad, skall ansökan om stöd överlämnas senast i slutet av den andra månaden efter den månad då minimikvantiteten uppnås. Medlemsstaten skall, enligt artikel 9.3, betala ut stödet senast 150 dagar från den dag då ansökan ingavs.

37 Det är utrett att företaget Hurtado Tenorio under flera månader ansökte om stöd för större kvantiteter olivolja än de som det hade rätt till. Ett sådant handlande strider mot gemenskapsbestämmelserna och kan inte kompenseras genom en proportionell minskning beträffande ansökningar om stöd under andra månader. Konungariket har för övrigt inte lagt fram något bevis till stöd för sina påståenden att det stöd som erhölls under den aktuella perioden inte översteg det som nämnda företag hade rätt till.

38 Konungariket Spanien har, beträffande den femte anmärkningen om användningen av luftlager som inte förekom bland företagets förpackningsanläggningar utan i maskinparken, angett att förpackningssystemet och maskinparken är integrerade och utgör en enda enhet som används för företagets verksamheter. Om lager hade deklarerats såsom ingående i den del av denna enhet som utgjordes av maskinparken, fanns det ingen anledning att de skulle deklareras såsom ingående i den del där endast förpackning ägde rum, för att undvika risk för dubbel användning. Dessutom deklareras alla lager, oavsett om de avser förpackningsverksamhet eller verksamhet hänförlig till maskinparken. Det är nämligen så att lagrens innehåll fastställs och uppföljningen säkerställs genom den för varje verksamhet förda lagerbokföringen och genom "uppskattningar".

39 Domstolen erinrar i detta hänseende om att i enlighet med artikel 7.2 andra stycket i förordning nr 2677/85 skall lagringsplatsen utanför fabriksområdet kunna medge vederbörlig kontroll av de varor som lagras där och skall ha godkänts i förväg av det organ som svarar för övervakningen. Konungariket Spanien har i detta fall inte bevisat att dessa krav har uppfyllts.

40 Konungariket Spanien har, beträffande den femte anmärkningen om förekomsten av trikloretylen i oljan, hävdat att EUFGJ hade fel när den ansåg att det var fråga om oljans orenhet, medan halten av nämnda ämne, som uppskattades till 0,5 miljondelar, snarare utgjorde en förorening. Situationen omfattas därför inte av artikel 5 i förordning nr 2677/85, som rör kvalitetskontroller, utan bör anses som en överträdelse av artikel 4 i förordning nr 3089/78, som rör olivoljans definitioner.

41 Domstolen erinrar i detta hänseende om att medlemsstaterna, enligt artikel 5.1 i förordning nr 2677/85, genom provtagning skall kontrollera att olja som förpackas i detaljhandelsförpackningar motsvarar en av de definitioner som avses i artikel 4.1 a i förordning nr 3089/78. I artikel 5.2 första stycket i förordning nr 2677/85 föreskrivs att om den behöriga myndigheten i en medlemsstat finner att oljan i fråga inte uppfyller någon av de definitioner som anges i punkt 1 till följd av blandning eller andra kemiska processer ämnade att göra olja som inte är berättigad till konsumtionsstöd berättigad till detta stöd, skall den behöriga myndigheten genast återkalla företagets godkännande för en tid av ett till fem år, beroende på hur allvarlig överträdelsen är, utan att det inverkar på andra påföljder.

42 Konungariket Spanien har medgett att den omständigheten att det förekom ett kemiskt ämne i en sändning bestående av 5 936 kg olivolja inte är förenlig med definitionen av olivolja enligt gemenskapsbestämmelserna. Denna stat har härvid inte motsagt kommissionens påstående att halten av nämnda ämne i olivoljan var fem gånger högre än de fastställda gränsvärdena. Domstolen konstaterar följaktligen att det har skett en överträdelse av gemenskapsbestämmelserna.

43 Av det ovan anförda följer att Konungariket Spanien inte har kunnat vederlägga någon av de oegentligheter som företaget Hurtado Tenorio klandras för. Den korrigering av de deklarerade utgifterna som genomfördes med 100 procent är, med hänsyn till hur allvarliga vissa överträdelser var, inte oproportionerlig och den framstår följaktligen som motiverad.

Olivar de Segura

44 I kontrollrapporten konstaterades följande oegentligheter: Det fanns ingen specificering av kontrollen av bokföringen och leveranser av olivolja till företaget, eftersom det endast hänvisas till bokföringen i fråga. Inspektörens slutrapport var otillräcklig, eftersom den endast innehöll en förklaring att allt var i sin ordning, även om det i ett meddelande till Senpa gjordes gällande ett avdrag om 4 580 kg till följd av att det på ansökan om stöd hade gjorts en felaktig anteckning om uppgifterna i bokföringen. Kommissionen genomförde mot bakgrund härav en finansiell korrigering av de deklarerade stöden med 100 procent.

45 Konungariket Spanien har för det första anfört att EUGFJ:s påståenden inte överensstämmer med verkligheten, eftersom AAO:s inspektörer granskade bokföringen och eftersom deras granskningar innefattade vissa specifika uppgifter. Inspektören föreslog dessutom att det stöd som det hade ansökts om skulle minskas med ett belopp som motsvarade 4 580 kg, det vill säga 5 000 liter olivolja, för en sändning som företaget uppgav att det hade sålt, men som inte förekom i lagerbokföringen. I överensstämmelse med sina kriterier godtog inspektören således inte denna del av ansökan, vilken inte fann stöd i någon bevishandling.

46 Konungariket Spanien har för övrigt tillagt att AAO:s rapport inte innehåller något ställningstagande till förmån för en utbetalning av stödet i fråga om dessa 4 580 kg olivolja. Det framgick nämligen av en revision av lagerbokföringen att denna kvantitet inte omfattades av redovisningen av leveranser från företaget under den aktuella perioden. Av bokföringen framgick att denna kvantitet hade levererats från företaget i juni 1992, och företaget tog av misstag upp den i ansökan för maj månad.

47 Konungariket Spanien har för det andra gjort gällande att kommissionen har åsidosatt proportionalitetsprincipen genom att kräva att godkännandet skulle återkallas och genom att genomföra en korrigering med 100 procent. Skyldigheten enligt artikel 3.1 i förordning nr 3089/78 att tillfälligt återkalla godkännandet följer, enligt dess mening, inte automatiskt av det enkla skälet att det har ansökts om stöd för en större kvantitet än den som företaget har rätt till eller för en olja som inte uppfyller de angivna kraven. Det krävs dels att den kvantitet olja för vilken det oberättigat har ansökts om stöd är betydande, det vill säga att den i enlighet med artikel 12.6 andra stycket i förordning nr 2677/85 "med minst 20 % överskrider den kontrollerade kvantitet[en]", dels att det föreligger uppsåt att begå bedrägeri och inte bara ett rent misstag.

48 I fallet Olivar de Segura är det, enligt nämnda stat, inte motiverat att återkalla godkännandet, vare sig till följd av den överskridande kvantiteten i fråga, som uppgår till 4 procent av den sammanlagda kontrollerade kvantiteten, eller till följd av ett bedrägligt uppsåt, eftersom misstaget framgår av bokföringen hos den som har ansökt om stöd.

49 Enligt kommissionen skall godkännandet återkallas automatiskt när ett av villkoren i artikel 2.1 i förordning nr 3089/78 inte längre är uppfyllt. I detta hänseende kan artikel 12.6 i förordning nr 2677/85, i dess lydelse enligt förordning nr 643/93, för det första inte vara tillämplig på den kontroll som företogs innan ändringen av denna bestämmelse trädde i kraft. För att kunna återkalla godkännandet krävs för det andra inte att det bevisas att stödmottagaren hade uppsåt att begå överträdelsen.

50 Domstolen finner det i detta fall vara utrett att den av Olivar de Segura ingivna ansökan om konsumtionsstöd för olivolja avser en kvantitet som överstiger den för vilken rätten till stöd har erkänts med 4 580 kg.

51 I detta hänseende föreskrivs i artikel 12.6, i den lydelse som är tillämplig i detta fall, att om den behöriga myndigheten i beslut konstaterar att ansökan om stöd gäller för en större kvantitet än den för vilken rätt till stöd har medgetts, skall medlemsstaten omedelbart återkalla godkännandet för en tid av mellan ett och fem år, beroende på hur allvarlig överträdelsen är, utan att det påverkar eventuella andra påföljder.

52 Av denna bestämmelse följer att den behöriga myndigheten, som är skyldig att ta hänsyn till hur allvarlig överträdelsen är, följaktligen också skall iaktta proportionalitetsprincipen.

53 Domstolen konstaterar i detta hänseende att kommissionen genom förordning nr 643/93 har ändrat artikel 12.6 i förordning nr 2677/85 på så sätt att om den behöriga myndigheten i beslut konstaterar att en ansökan om kompensationsstöd gäller en kvantitet som överskrider den för vilken rätten till stöd har erkänts, skall medlemsstaten ålägga förpackningsföretaget böter som motsvarar mellan tre och åtta gånger det stöd som det oberättigat har ansökts om, beroende på hur allvarlig överträdelsen är. Om den kvantitet för vilken det oberättigat har ansökts om stöd med minst 20 procent överskrider den kontrollerade kvantitet för vilken stöd har erkänts, skall medlemsstaten emellertid, förutom att ålägga ovannämnda böter, även återkalla godkännandet för en period på mellan ett och tre år, beroende på hur allvarlig överträdelsen är.

54 I denna nya lydelse av artikel 12.6 preciseras endast de kriterier som, enligt kommissionen, skall tjäna som vägledning vid tillämpningen av proportionalitetsprincipen när de påföljder som avses meddelas, såsom för övrigt följer av fjärde övervägandet i ingressen till förordning nr 643/93.

55 Kommissionen har inte bestritt Konungariket Spaniens påstående att den kvantitet för vilken det oberättigat ansöktes om stöd uppgår till 4 procent av den sammanlagda kvantitet för vilken Olivar de Segura har ingett ansökningar. Även om påföljden bestående av en återkallelse av godkännandet - vilket i enlighet med den nya lydelsen av nämnda bestämmelse endast sker om den kvantitet för vilken det oberättigat har ansökts om stöd med minst 20 procent överstiger den kontrollerade kvantitet för vilken rätten till stöd har erkänts - hänger samman med ett system för bötespåföljder som är tillämpligt på varje otillbörlig ansökan om stöd och som tidigare inte gällde, anser domstolen att den omständigheten att den kvantitet som har erkänts berättiga till stöd överskrids med 4 procent under alla omständigheter inte kan motivera att godkännandet återkallas.

56 Eftersom den finansiella korrigeringen av de deklarerade stöden med 100 procent i huvudsak grundas på kommissionens felaktiga påstående att den otillbörlighet i ansökan om stöd som avser 4 580 kg olivolja borde ha medfört en återkallelse av Olivar de Seguras godkännande, skall det omtvistade beslutet ogiltigförklaras i denna del.

Företaget Agroalimentaria Minerva

57 I kontrollrapporten konstaterades följande oegentligheter: Det förekom skillnader mellan de faktiska och de bokförda lagren som inte hade getts någon förklaring. Ansökan om stöd avsåg en större kvantitet än den som berättigade till stöd, på grund av en omständighet som inte kan jämställas med ett räknefel i bokföringen. Till följd av den senare överträdelsen måste godkännandet återkallas. Kommissionen genomförde mot bakgrund härav en finansiell korrigering av de deklarerade stöden med 100 procent.

58 Vad särskilt avser den av EUFGJ föreslagna återkallelsen av godkännandet har Konungariket Spanien preciserat att det oberättigat hade ansökts om stöd för 3 069 kg olja till följd av ett fel som bestod i att man hade lagt till de oljekvantiteter som i lagerbokföringen hade registrerats såsom varor som i december månad 1991 hade levererats från företaget till försäljningsställen och som var avsedda för konsumtion. Jämfört med den kvantitet olivolja för vilken nämnda företag erkändes ha rätt till stöd, nämligen 480 011 kg, omfattade misstaget endast 0,64 procent därav. Eftersom den oriktiga deklarationen inte hade getts in uppsåtligen eller av grov oaktsamhet kan ett sådant fel inte medge en tillämpning av den påföljd som avses i artikel 12.6 i förordning nr 2677/85.

59 Det är, i likhet med vad som har fastslagits i punkterna 55 och 56 i denna dom angående Olivar de Segura, tillräckligt att konstatera att den omständigheten att den kvantitet olja som berättigar till stöd i detta fall överskreds med 0,64 procent, en siffra som kommissionen inte har bestritt, inte är av sådant slag att den kan motivera att godkännandet för företaget i fråga återkallas.

60 Eftersom kommissionen i huvudsak har grundat sig på den påstådda överträdelsen av artikel 12.6 i förordning nr 2677/85 för att genomföra den finansiella korrigeringen av de deklarerade stöden med 100 procent, skall det omtvistade beslutet ogiltigförklaras i denna del.

De företag för vilka den finansiella korrigeringen har genomförts med 10 procent

Företaget Sagarra Bascompte SA

61 I kontrollrapporten konstaterades skillnader mellan de resultat som konstaterades när inspektörerna besökte detta företag och de handlingar med slutsatser som inspektörerna upprättade på AAO:s kontor. Av redovisningen av inspektionsbesöket framgår att lagerbokföringen inte hade förts à jour. Det var omöjligt att granska de bokförda lagren. Det förelåg skillnader mellan de faktiska och de bokförda lagren av förpackningar, och inspektörerna tillhandahölls inga affärshandlingar, eftersom det inte fanns några bokföringshandlingar tillgängliga vid kontrollen. I de handlingar med slutsatser som upprättades på AAO:s huvudkontor konstaterades däremot att det förelåg överensstämmelse mellan lagren och bokföringsuppgifterna samt mellan affärshandlingarna och bokföringen. Kommissionen genomförde mot bakgrund härav en finansiell korrigering av de deklarerade stöden med 10 procent.

62 Konungariket Spanien har hävdat att EUGFJ:s påståenden är felaktiga och att inspektionsarbetet utfördes på ett korrekt sätt.

63 Vad beträffar påståendet att lagerbokföringen inte hade förts à jour har denna stat angett att det först företogs en kontroll av handlingarna vid vilken inspektören undersökte de av företaget tillhandahållna bokföringshandlingar som avsåg lagren. Därefter ägde besöket rum, under vilket revisionerna utfördes på platsen. Slutligen drogs slutsatser av hela förfarandet, vilka kunde utformas antingen under besöket eller därefter, på AAO:s kontor.

64 Enligt Konungariket Spanien förekommer ibland att företaget förfogar över de uppdaterade uppgifterna vid besöket, men att de senaste uppgifterna inte har registrerats i ad hoc-bokföringen av fullt giltiga skäl som har angetts i inspektörernas redovisning, exempelvis när - såsom i detta fall - den person som ansvarar för detta arbete är sjuk. Detta hindrar inte på något sätt att det kan företas kontroller av de bokförda lagren vid inspektionsbesöket, vilket bevisas av att sådana kontroller har utförts beträffande företaget i fråga.

65 Domstolen finner att det i detta hänseende är tillräckligt att erinra om att varje förpackningsföretag, enligt artikel 3.1 i förordning nr 2677/85, från och med den dag då det godkänns skall fullgöra en lagerbokföring dagligen. Konungariket Spanien har medgett att lagerbokföringen hos det företag som det är fråga om inte var fullständig vid tidpunkten för kontrollen. Det är följaktligen utrett att företaget har åsidosatt nämnda bestämmelse.

66 Vad beträffar skillnaden mellan de faktiska och de bokförda lagren som påpekades vid kontrollen av förpackningarna har Konungariket Spanien anfört att någon betydande skillnad inte har konstaterats. Enligt denna stat utförde den nationelle inspektören revisionen på grundval av den bokföring och de affärshandlingar som tillhandahölls honom under besöket. Att de skattemässiga handlingar som avsåg de kvartalsvisa betalningarna av mervärdesskatt inte fanns tillgängliga under besöket berodde på att de kontroller som företogs var oanmälda, i enlighet med artikel 12.1 i förordning nr 2677/85. Att vården av dessa handlingar hade anförtrotts fackmän som inte hörde till företaget är mycket vanligt förekommande när enskilda personer driver näringsverksamhet och bland mindre bolag. Efter det att det vid inspektionen i detta fall hade begärts en kopia av dessa skattemässiga handlingar, tillhandahöll företaget omedelbart ett telefax som bevis på att mervärdesskatten hade betalats.

67 Domstolen finner att det i detta hänseende är tillräckligt att erinra om att såsom framgår av punkt 18 i denna dom skall handlingar som avser lagerbokföring och den egentliga bokföringen finnas tillgängliga hos företagen när den behöriga myndigheten utför sin kontroll, även när denna kontroll är oanmäld, vilket emellertid inte iakttogs i detta fall.

68 De brister som konstaterades vid kontrollerna avseende företaget Sagarra Bascompte SA motiverade följaktligen helt den finansiella korrigeringen med 10 procent, vilken inte i något fall kan anses som oproportionerlig med hänsyn till hur allvarliga de begångna oegentligheterna var.

Företaget Amador Rodríguez SL

69 I kontrollrapporten konstaterades följande överträdelser: Inspektörernas intyg grundas uteslutande på företagets förklaring att företagets förpackningsanläggningar inte hade undergått någon förändring. En person som ingår i företagets personal hade förklarats vara företagets ställföreträdare utan att det krävdes någon bevishandling. 14 000 förpackningar saknades. Även tjugofemlitersförpackningar saknades. En- och femlitersförpackningarna kontrollerades inte. Verifikationerna av affärshandlingarna angavs i procentsatser och det fanns inga uppgifter om kvantiteter. Rapporterna om rörelser inom företaget granskades till 5 procent. Det fanns inga uppgifter om leveranser av olivolja från företaget och om lagren av förpackad jungfruolja. Kommissionen genomförde mot bakgrund härav en finansiell korrigering av de deklarerade stöden med 10 procent.

70 Enligt Konungariket Spanien utgör dessa anmärkningar inte en riktig bedömning av kontrollerna, som företogs i enlighet med kraven i artikel 12 i förordning nr 2677/85.

71 Vad beträffar inspektörernas attesteringar, som uteslutande grundades på en förklaring av företagets företrädare att företagets förpackningsanläggningar inte hade undergått någon förändring, har Konungariket Spanien hävdat att vid det första besöket i ett förpackningsföretag beskrivs anläggningarna alltid, i den redovisning som innehåller de med blotta ögat gjorda iakttagelserna, med angivande av mekanism, modell, eller tillverkare tillsammans med andra i vederbörlig ordning granskade uppgifter, såsom lönsamhet. Nämnda stat har preciserat att inspektören under senare besök alltid granskar de befintliga anläggningarna och kontrollerar om några ändringar har skett i förhållande till det tidigare besöket. Om ändringar har skett påpekar han detta i sin redovisning. Om så inte är fallet försäkrar han sig hos en företrädare för företaget om att ingen ändring som kan passera obemärkt vid en visuell granskning faktiskt har skett. Om svaret är nekande hänvisas till företrädarens förklaring i redovisningen, så att den i förekommande fall kan beaktas om en ändring därefter skulle upptäckas.

72 Konungariket Spanien har gjort gällande att den förenklade formen av detta förfarande, som lyfts fram i redovisningen, inte missleder någon av de personer som medverkar till att upprätta handlingarna i ärendet. Likväl har anvisningar getts för att formuleringen i framtiden skall bli klarare och kunna utvisa på vilket sätt inspektionerna har utförts.

73 I detta hänseende erinrar domstolen för det första om att de behöriga myndigheterna i medlemsstaten, för att kunna bevilja ett godkännande, skall utföra en kontroll på platsen av det sökande företagets anläggningar och förpackningskapacitet, enligt artikel 2 femte stycket i förordning nr 2677/85. För det andra skall medlemsstaterna, vid de kontroller som avses i artikel 12.1 tredje stycket i samma förordning, kontrollera överensstämmelsen mellan de sammanlagda kvantiteterna av olja i bulk och förpackad olja samt de tomma förpackningar som faktiskt finns i företaget å ena sidan och uppgifterna i lagerbokföringen å andra sidan. Denna kontroll innebär att den behöriga myndigheten skall försäkra sig om förpackningsanläggningarnas beskaffenhet vid vart och ett av dess kontrollbesök.

74 Det är i detta fall utrett att Konungariket Spanien inte har visat att en sådan kontroll faktiskt har ägt rum.

75 Vad beträffar det förhållandet att en person som ingick i företagets personal hade förklarats vara företagets ställföreträdare, trots att detta inte styrktes av någon handling, har Konungariket Spanien gjort gällande att det är särskilt viktigt att den person som verkar i ett företags namn har behörighet att binda företaget när det är fråga om att avge förklaringar i dess namn. Att personen i fråga har sådan behörighet är mindre viktigt när han endast följer med en inspektör vid ett kontrollbesök.

76 Denna argumentation kan inte godtas. Den kontroll som avses i artikel 12.1 i förordning nr 2677/85 kan endast ske på ett ändamålsenligt sätt om en person som företagets ledning i vederbörlig ordning har godkänt följer med den inspektör som är behörig att företa denna kontroll och, i förekommande fall, svarar på de frågor som då ställs.

77 Vad beträffar konstaterandet i kontrollrapporten att det saknades 14 000 förpackningar, har Konungariket Spanien hävdat att 21 av de 384 tjugofemlitersförpackningarna visserligen saknades, men att de inte beaktades, eftersom de inte användes för att saluföra olivolja. Vad gäller den omständigheten att det inte fanns någon verifikation av de 6 518 enlitersförpackningarna och de 6 970 femlitersförpackningarna har Konungariket Spanien påpekat att dessa förpackningar faktiskt har kontrollerats genom ett uppskattningsförfarande och att de därmed erhållna siffrorna i huvudsak överensstämde med bokföringsuppgifterna.

78 Domstolen konstaterar i detta hänseende att det av handlingarna i målet följer att inspektörerna har uppgett att de inte kunde räkna en- och femlitersförpackningarna. Inspektörerna förefaller ha nöjt sig med att konstatera att det var omöjligt att kontrollera förpackningarnas antal utan att ange skälen eller alternativa beräkningsmetoder.

79 Mot bakgrund av dessa omständigheter drar domstolen slutsatsen, utan att de övriga anmärkningar som har framställts i kontrollrapporten behöver prövas, att de konstaterade oegentligheterna i sig är tillräckliga för att motivera den finansiella korrigeringen med 10 procent.

Företaget Fernández y Ruiz de Aguilar SA

80 I kontrollrapporten konstaterades följande överträdelser: Det fanns varken någon bokföring av lagren av förpackad olivolja eller av lagren av förpackningar. Överensstämmelsen var inte möjlig att kontrollera. Inspektörerna drog slutsatsen att det fanns "inget att påpeka", trots att det framgick att ingen kontroll av överensstämmelsen var genomförbar. Kommissionen genomförde mot bakgrund härav en finansiell korrigering av de deklarerade stöden med 10 procent.

81 Vad beträffar den omständigheten att lagerbokföring saknades har Konungariket Spanien hänvisat till uppgifterna i redovisningen av inspektionen.

82 Av denna redovisning framgår att det fanns en lagerbokföring av lagren av förpackad olivolja och av lagren av förpackningar och att nämnda bokföring kontrollerades. Kommissionens påståenden i detta avseende saknar följaktligen grund.

83 Vad beträffar den omständigheten att det var omöjligt att kontrollera överensstämmelsen har Konungariket Spanien hävdat att även om inspektören vid kontrollförfarandet inte påpekade i redovisningen att de faktiska och de bokförda lagren överensstämde med varandra, nämnde han det senare i den rapport som han sammanställde på AAO:s kontor.

84 Domstolen finner att det i detta hänseende är tillräckligt att konstatera att den omständigheten att det inte finns några uppgifter i fråga om ovannämnda överensstämmelse medför att det inte kan anses att de granskningar som är nödvändiga faktiskt har utförts. Konungariket Spanien har inte heller visat att dess påstående att dessa granskningar har utförts senare är riktigt.

85 Med hänsyn till hur betydelsefullt detta kontrollinslag är, anser domstolen att den finansiella korrigeringen med 10 procent var motiverad.

Uteco Jaén

86 I kontrollrapporten konstaterades följande oegentligheter: Inspektörerna hade godkänt utrustningen, fyllningsanläggningen, lagerbyggnaden och personalen utan att företa kontroller. Det fanns ingen lagerbokföring. Det var inte möjligt att kontrollera om lagren av förpackad olivolja överensstämde med lagren av förpackningar. Oljeleveranser från företaget hade betecknats som försäljning trots att det endast var fråga om överflyttning av lager. Olja som hade återlämnats av kunder var inte bokförd. Kommissionen genomförde mot bakgrund härav en finansiell korrigering av de deklarerade stöden med 10 procent.

87 Konungariket Spanien har beträffande den första anmärkningen hänvisat till sitt yttrande över motsvarande anmärkning mot företaget Amador Rodríguez SL, vilken den argumenterade mot på sätt som framgår av punkterna 70 och 71 i denna dom.

88 Av inspektionsprotokollet framgår att inspektörerna, i den del där förpackningsanläggningen och lagret beskrivs, uteslutande på grundval av en förklaring av företagets företrädare intygade att utrustningen och lokalerna inte hade undergått någon förändring efter det senaste besöket. Såsom har klargjorts i punkt 73 i denna dom innebär emellertid den kontroll som avses i artikel 12.1 tredje stycket i förordning nr 2677/85 att den behöriga myndigheten skall försäkra sig om förpackningsanläggningarnas beskaffenhet vid vart och ett av dess kontrollbesök.

89 Konungariket Spanien har i detta fall inte bestritt att en sådan kontroll inte har ägt rum.

90 Vad beträffar lagerbokföringen har Konungariket Spanien hävdat att en sådan finns, även om omsättningen under de dagar som föregick kontrollen inte hade registrerats däri på grund av den ansvarige tjänstemannens frånvaro. De handlingar som styrker denna omsättning finns emellertid hos företaget. Det var därför, tack vare de anteckningar som hade gjorts på platsen, möjligt att i AAO:s lokaler företa en korrekt granskning av de bokförda lagren och att jämföra dessa med de faktiska lagren.

91 Domstolen finner att denna argumentation inte är av sådant slag att det kan ifrågasättas att det har skett ett åsidosättande av artikel 3 första stycket i förordning nr 2677/85, enligt vilken varje förpackningsföretag från och med den dag då det godkänns skall fullgöra en lagerbokföring.

92 Dessa oegentligheter är i sig tillräckligt allvarliga för att motivera den finansiella korrigering som har genomförts i detta fall.

Företaget Aragonesa de Aceite de Oliva

93 I kontrollrapporten konstaterades följande oegentligheter: Bokföringen och lagerbokföringen var ofullständiga. Det fanns ingen uppgift om hur många handlingar som hade kontrollerats. Specificeringar om leveranser av olivolja till och från företaget saknades helt. Företaget hade angett att 20 560 kg olivolja samt 385 kg och 175 liter förpackad olivolja som inte tillhörde företaget fanns i dess lager. Ingen av de handlingar som krävs för att ett företag skall vara godkänt lades fram. Det var inte möjligt att kontrollera om de faktiska och de bokförda lagren överensstämde med varandra. Den största delen av den olivolja som företaget hade tagit emot kom från dess bolagsmän. Enligt en skrivelse från AAO till Senpa skulle en avräkning ske beträffande 46 kg produkter som inte hade bokförts. Kommissionen genomförde mot bakgrund härav en finansiell korrigering av de deklarerade stöden med 10 procent.

94 Konungariket Spanien har gjort gällande att de felaktigheter som hade upptäckts i bokföringen kunde förklaras av det faktum att det rörde sig om ett företag som nyligen hade godkänts och att det var det första inspektionsbesöket hos detta företag.

95 Domstolen finner att det i detta hänseende är tillräckligt att konstatera att en sådan förklaring inte kan anses utgöra en giltig grund enligt de gemenskapsbestämmelser som är tillämpliga och att den följaktligen inte kan godtas.

96 Vad beträffar den omständigheten att det inte fanns någon uppgift om hur många affärshandlingar som hade kontrollerats har Konungariket Spanien påpekat att även om denna siffra inte förekommer i redovisningen av protokollet, har det klargjorts att 100 procent av handlingarna, över vilka AAO har en förteckning, har granskats. Hur många dessa handlingar är kan följaktligen fastställas genom en granskning i AAO:s lokaler. Beträffande den omständigheten att specificeringar om oljeleveranser till och från företaget helt saknades har denna stat gjort gällande att redovisningen tar upp de leveranser av olivolja i bulk till företaget och de leveranser från företaget som har kontrollerats, vilka motsvarar dem som förekommer i de av AAO undersökta bokföringshandlingarna. I nämnda redovisning anges att 100 procent av bevishandlingarna rörande leveranserna till och från företaget har undersökts.

97 Av det protokoll som AAO:s inspektörer har upprättat framgår att bokföringsuppgifterna inte fanns tillgängliga under kontrollerna, vilket innebar att inspektörerna var förhindrade att kontrollera om de bokförda och de faktiska lagren överensstämde med varandra. Till skillnad från de protokoll som avsåg andra företag innehöll det protokoll som avsåg företaget Aragonesa de Aceite de Oliva inte några uppgifter om leveranser av olivolja till och från företaget. Det finns följaktligen inte tillräckligt stöd för påståendet att 100 procent av bevishandlingarna hade kontrollerats.

98 Dessa oegentligheter är i sig av sådant slag att det är motiverat att genomföra en finansiell korrigering med 10 procent.

Företaget Martínez Henarejos

99 I kontrollrapporten konstaterades följande oegentligheter: Bokföring av lagren av olivolja, frön, förpackad olja och behållare saknades helt. Det kontrollerades inte alls om de faktiska och de bokförda lagren överensstämde med varandra, eftersom denna kontroll utfördes i efterhand i AAO:s lokaler. Företagets skriftliga förklaring till den försenade bokföringen överensstämde inte med de förklaringar som företaget i detta avseende hade gett i redovisningen av kontrollbesöket. Skrivelser hade skickats till Senpa för att få till stånd en avräkning beträffande dels 435 kg olja, som efter analys hade visat sig vara av lägre kvalitet, dels 398 kg, som motsvarade sådan olja vars kvalitet inte uppfyllde de gemenskapsrättsliga kraven. Kommissionen genomförde mot bakgrund härav en finansiell korrigering av de deklarerade stöden med 10 procent.

100 Konungariket Spanien har hävdat att den bristande överensstämmelsen, som konstaterades efter kontrollen i AAO:s lokaler, med de faktiska lager som fanns när kontrollen på plats ägde rum, inte kan anses som betydande, eftersom skillnaderna motsvarar cirka 1,17 procent av mängden förpackad olja. Skillnaderna beror på att företaget förpackar sin olja i sexton olika sorters förpackningar vars faktiska lager fanns vid kontrollen. Det var beträffande sju av dessa förpackningar som skillnader kunde konstateras. De fastställda kvantiteterna uppgick till 2, 20, 4, 15, 6, 15 respektive 10 liter.

101 Domstolen finner i detta hänseende att det är tillräckligt att erinra om att såsom redan framgår av punkt 18 i denna dom skall de handlingar som avser lagerbokföring och egentlig bokföring finnas tillgängliga hos samtliga företag när den behöriga myndigheten utför sin kontroll, även när denna kontroll är oanmäld. Denna skyldighet iakttogs emellertid inte i detta fall. Av AAO:s protokoll av den 6 oktober 1992 framgår nämligen att de bokförda uppgifterna för varje kategori av förpackningar inte kunde inhämtas den dag då inspektionen utfördes.

102 Vad beträffar den omständigheten att det fanns skillnader mellan de bokförda och de faktiska lagren, i samtliga fall såvitt avsåg olivolja i bulk samt förpackningar och i nästan hälften av fallen såvitt avsåg förpackad olja, har den spanska regeringen inte förklarat varför dessa skillnader skulle vara en följd av det stora antal förpackningar som användes.

103 Domstolen finner mot bakgrund av dessa omständigheter att den finansiella korrigeringen med 10 procent är berättigad.

Företaget Hispanoliva

104 I kontrollrapporten konstaterades följande oegentligheter: Anläggningarna, lagerbyggnaden och företagets struktur kontrollerades inte utan företagets uppgifter godtogs utan granskning. Inte heller behållarna kontrollerades. Inspektören uppgav härvid "att de [var] många och illa uppvisade". Behållarnas överensstämmelse kontrollerades inte alls. Det fanns ingen specificering av granskningen av mottagen och avlämnad olja eller av importen från tredje land. Företaget hade tillhandahållit skisser av lager som inte hade granskats. På den sida som avser inspektörens slutsatser framkommer emellertid att allt annat, bortsett från anteckningen om kontrollen av överensstämmelsen mellan de faktiska och de bokförda lagren, har ansetts vara "i sin ordning". Kommissionen genomförde mot bakgrund härav en finansiell korrigering av de deklarerade stöden med 10 procent.

105 Konungariket Spanien har påpekat att det, för att kontrollerna på platsen skall kunna koncentreras på huruvida de viktigaste uppgifterna i ansökningarna om stöd är riktiga, företas punktvisa granskningar av förpackningsföretagens anläggningar och maskiner, när ändringar konstateras i förhållande till tidigare granskningar. Om ingen ändring har kunnat konstateras ställer inspektörerna företaget frågan om det har skett någon ändring som skulle kunna passera obemärkt. Om svaret är nekande görs en anteckning i redovisningen av inspektionen, för det fall att det verkligen sker en ändring.

106 Eftersom uppgifterna i lagerbokföringen motsvarade de kvantiteter av förpackad olja som faktiskt påträffades inom företaget vid kontrollen avstod inspektörerna från att upprätta en exakt avräkning beträffande de förpackningar som fanns hos företaget. Inspektören var emellertid medveten om att det skulle bli nödvändigt att fastställa det exakta antalet vid senare uppdrag.

107 Som har klargjorts i punkt 73 i denna dom innebär emellertid den kontroll som avses i artikel 12.1 tredje stycket i förordning nr 2677/85 att den behöriga myndigheten skall försäkra sig om förpackningsanläggningarnas beskaffenhet vid vart och ett av dess kontrollbesök. Konungariket Spanien har medgett att det i det här fallet inte har skett en sådan kontroll.

108 Konungariket Spanien har inte heller bestritt det som EUGFJ:s inspektörer konstaterade i övrigt.

109 Mot denna bakgrund finner domstolen att den finansiella korrigeringen med 100 procent inte kan ifrågasättas.

Företaget Hijos de Joaquín Seguí

110 I kontrollrapporten konstaterades följande oegentligheter: numren på fakturorna noterades inte i lagerbokföringen. Förändringarna av kvantiteter och kvaliteter var felaktiga. Det upptäcktes fel i registreringen av olivoljans eller jungfruoljans kvalitet. Det fanns inte några identifikationsnummer på förpackningarnas etiketter. Den 12 april 1993 föreslog AAO att Senpa skulle återkalla företagets godkännande, på grund av att förpackningskapaciteten understeg den minimikvantitet som krävdes enligt de bestämmelser som var tillämpliga, ett förslag som drogs tillbaka den 6 juli 1993. Kommissionen genomförde mot bakgrund härav en finansiell korrigering av de deklarerade stöden med 10 procent.

111 Konungariket Spanien har hävdat att EUGFJ:s anmärkningar saknar tillräcklig grund, eftersom de skillnader som konstaterades vid kontrollbesöket på platsen mellan de faktiska och de bokförda lagren av förpackad olivolja endast uppgick till 142 liter sammanlagt. Inspektörerna uppgav dessutom i den till redovisningen fogade rapporten att de hade företagit särskilda granskningar. Konkret undersökte inspektörerna de fakturor och kvitton som hade upprättats för affärshändelserna samt noteringarna, i skatteredovisningarna, av de affärshandlingar som hade lagts fram.

112 Som generaladvokaten har påpekat i punkt 153 i sitt förslag till avgörande tas det i uppgiften 142 liter, som Konungariket Spanien har fört fram, ingen hänsyn till alla de skillnader som konstaterades vid inspektionen, eftersom avvikelser på flera hundra enheter uppdagades mellan de bokförda och de faktiska lagren av dels olja i bulk, dels förpackningar.

113 Konungariket Spanien har inte bestritt EUFGJ:s övriga konstateranden.

114 Mot denna bakgrund finner domstolen att den finansiella korrigeringen med 10 procent är motiverad.

Företaget Emiliano Vivas

115 I kontrollrapporten konstaterades följande oegentligheter: Inspektionen på platsen varade endast fyra timmar, nämligen klockan 16-20 den 31 december 1993. Det fanns inga lager. Det var enligt inspektören omöjligt att kontrollera förpackningarna, eftersom de inte hade lagrats på ett korrekt sätt. Det fanns betydande brister i bokföringen, som inte innehöll några fakturor utan endast fotokopior. Endast följesedlarna hade kontrollerats. I slutsatsen som AAO:s inspektör drog framhölls att de oegentligheter som hade konstaterats emellertid var utan betydelse för de konsumtionsstöd som företaget hade fått.

116 Vad beträffar den tidsrymd under vilken inspektionen hade varat har Konungariket Spanien hävdat att det rör sig om ett litet förpackningsföretag som endast är verksamt under en del av året. Kontrollbesöket sammanföll med en period av teknisk arbetslöshet och syftade till att granska iakttagandet i vissa särskilda avseenden. Andra granskningar av intresse skulle ha företagits på platsen, men betydande tidsvinster kunde göras till följd av att det inte fanns lager av olja i bulk och förpackad olja.

117 Konungariket Spanien har beträffande den omständigheten att det inte fanns något lager angett att det berodde på företagets obetydliga verksamhet och att det inte i något fall kan anses som en orimlighet, en överträdelse eller en bristfällig verksamhet.

118 Konungariket Spanien har, beträffande kontrollen av de tomma förpackningarna, anfört att inspektören föredrog att bedöma deras antal genom att göra en uppskattning, vilken bekräftade överensstämmelsen med de bokförda lagren. Han kunde nämligen inte företa en slutavräkning beträffande dessa förpackningar, eftersom de inte hade lagrats på ett korrekt sätt. Inspektören bad därför företaget att se till att förpackningarna ordnades på ett korrekt sätt för framtiden, för att underlätta deras avräkning. Vid det följande besöket framkom att denna begäran hade efterkommits.

119 Konungariket Spanien har medgett att det inte har skett en sådan kontroll som avses i artikel 12.1 tredje stycket i förordning nr 2677/85. Domstolen konstaterar att denna överträdelse i sig är tillräckligt allvarlig för att motivera den finansiella korrigering med 10 procent som genomfördes i detta fall.

120 Av detta följer att det omtvistade beslutet skall ogiltigförklaras i den del avseende Konungariket Spanien vari fastslås att det stöd som har beviljats Olivar de Segura och Agroalimentaria Minerva inte till någon del skall påföras EUGFJ.

Beslut om rättegångskostnader

Rättegångskostnader

121 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att Konungariket Spanien skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Konungariket Spanien i huvudsak har tappat målet skall denna stat förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.

Domslut

På dessa grunder beslutar

DOMSTOLEN

(sjätte avdelningen)

följande dom:

122 Kommissionens beslut 96/701/EG av den 20 november 1996 om ändring av beslut 96/311/EG om avslut av medlemsstaternas räkenskaper avseende utgifter som finansieras genom garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruk (EUGFJ) för räkenskapsåret 1992 samt vissa utgifter för räkenskapsåret 1993 ogiltigförklaras i den del avseende Konungariket Spanien vari fastslås att det stöd som har beviljats Olivar de Segura och Agroalimentaria Minerva inte till någon del skall påföras EUGFJ.

123 Talan ogillas i övrigt.

124 Konungariket Spanien skall ersätta rättegångskostnaderna.