Förstainstansrättens beslut (fjärde avdelningen i utökad sammassättning) den 30 september 1999. - UPS Europe SA mot Europeiska kommissionen. - Statligt stöd - Skrivelse från kommissionen till en klagande - Rättsakt mot vilken talan kan väckas - Avvisning. - Mål T-182/98.



Rättsfallssamling 1999 s. II-02857



Sammanfattning



Nyckelord

1 Talan om ogiltigförklaring - Rättsakter avseende vilka talan kan väckas - Rättsakt mot vilken talan kan väckas av den som anfört klagomål i fråga om ett statligt stöd - Skrivelse från kommissionen med meddelande om att kommissionen inte kommer att inleda det förfarande som föreskrivs i artikel 93.2 i fördraget (nu artikel 88.2 EG) - Omfattas inte - Avvisning

(EG-fördraget, artikel 93.2 (nu artikel 88.2 EG) och artikel 173 (nu artikel 230 EG i ändrad lydelse))

2 Talan om ogiltigförklaring - Rättsakter mot vilka talan kan väckas - Begrepp - Rättsakter som har tvingande rättsverkningar - Informationsskrivelse till den som har anfört klagomål mot ett statligt stöd - Omfattas inte - Avvisning

(EG-fördraget, artikel 93.2 (nu artikel 88.2 EG) och artikel 173 (nu artikel 230 EG i ändrad lydelse))

Sammanfattning

1 Kommissionens beslut inom området för statligt stöd riktas till de berörda medlemsstaterna. Detta är fallet även när sådana beslut rör sådana statliga åtgärder, vilka är föremål för klagomål, som statligt stöd som strider mot fördraget och då det följer av besluten att kommissionen inte avser att inleda förfarandet enligt artikel 93.2 i fördraget (nu artikel 88.2 EG), eftersom den antingen anser att de anmälda åtgärderna inte utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 92 i fördraget (nu artikel 87 EG i ändrad lydelse) eller att de är förenliga med den gemensamma marknaden. Om kommissionen fattar sådana beslut och, i enlighet med sin skyldighet att iaktta god förvaltning, underrättar klagandeparterna därom, är det det beslut som är riktat till medlemsstaten som i förekommande fall kan bli föremål för en talan om ogiltigförklaring från klagandepartens sida, och inte skrivelsen med upplysningar till klagandeparten.

Även om ett beslut att avsluta en undersökning avseende frågan huruvida en stödåtgärd är förenlig med fördraget alltid riktas till den berörda medlemsstaten, kan innehållet i ett sådant beslut meddelas i en skrivelse till en klagandepart även om det inte sänts till den berörda medlemsstaten.

2 Endast åtgärder som har tvingande rättsverkningar som kan påverka sökandens intressen genom att väsentligt förändra dennes rättsliga ställning utgör sådana rättsakter och beslut som kan bli föremål för en talan om ogiltigförklaring i den mening som avses i artikel 173 i fördraget (nu artikel 230 EG i ändrad lydelse).

Bland sådana rättsakter eller beslut som utarbetas stegvis, i synnerhet efter det att ett internt förfarande avslutats, utgör dessutom i princip endast de åtgärder vid förfarandets slut genom vilka en institutions ståndpunkt slutgiltigt fastställs rättsakter mot vilka talan kan föras, och inte mellanliggande åtgärder vars syfte är att förbereda det slutliga beslutet.

En skrivelse genom vilken kommissionen, utan att ta ställning till sakomständigheterna mot bakgrund av artikel 92 i fördraget (nu artikel 87 EG i ändrad lydelse), dels meddelar den som anfört klagomål mot ett statligt stöd om sin avsikt att för närvarande inte inleda någon undersökning av stöden enligt artikel 93 i fördraget (nu artikel 88 EG), dels uttalar att den inte "utesluter möjligheten att detta ärende kan innehålla delar som rör statligt stöd" saknar rättsverkningar.