Förstainstansrättens beslut (femte avdelningen i utökad sammansättning) av den 22 mars 2000. - Sinochem National Chemicals Import & Export Corporation mot Europeiska unionens råd. - Fastställande av rättegångskostnader - Nödvändiga kostnader för parterna med anledning av förfarandet - Arvode för ombud - Kostnader för fotostatkopior. - Mål T-97/95 (92) II.



Rättsfallssamling 2000 s. II-01715



Sammanfattning



Nyckelord

1 Förfarande - Rättegångskostnader - Fastställande - Ersättningsgilla kostnader - Nödvändiga kostnader för parterna - Begrepp - Rådets kostnader för att skicka fotostatkopior av rättegångshandlingarna till medlemsstaternas ständiga representanter - Omfattas inte

(Förstainstansrättens rättegångsregler, artiklarna 91 b och 92.1)

2 Förfarande - Rättegångskostnader - Fastställande - Ersättningsgilla kostnader - Nödvändiga kostnader för parterna - Begrepp - Kostnader för ett större antal fotostatkopior av inlagorna än vad som föreskrivs i artikel 43.1 i förstainstansrättens rättegångsregler - Omfattas inte

(Förstainstansrättens rättegångsregler, artiklarna 43.1, 91 b och 92.1)

3 Förfarande - Rättegångskostnader - Fastställande - Föremål för talan

(Förstainstansrättens rättegångsregler, artiklarna 91 b och 92.1)

4 Förfarande - Rättegångskostnader - Fastställande - Omständigheter som skall beaktas

(Förstainstansrättens rättegångsregler, artiklarna 91 b och 92.1)

Sammanfattning

1 Begreppet nödvändiga kostnader som parterna haft med anledning av förfarandet enligt artikel 91 b i förstainstansrättens rättegångsregler omfattar inte sådana kostnader som en part haft på grund av sin interna organisation.

De kostnader som rådet haft för att skicka en kopia av rättegångshandlingarna till medlemsstaternas ständiga representanter är inte sådana nödvändiga kostnader som avses i artikel 91 i rättegångsreglerna. Dessa kostnader är nämligen inte direkt föranledda av rådets försvar vid förstainstansrätten. I stället är kostnaderna föranledda av rådets interna organisation och de bestämmelser som antagits med beaktande av att denna institution är ett rättssubjekt med femton medlemmar. Kostnaderna är en följd av de bestämmelser avseende rådets interna organisation som antagits för att säkerställa ett lämpligt informationsutbyte mellan institutionen och dess medlemsstater. (se punkterna 17 och 18)

2 Det följer av artikel 43.1 i förstainstansrättens rättegångsregler att endast kostnader för ingivandet av fem kopior av inlagorna på rättegångsspråket samt en kopia till varje annan part i målet skall anses vara nödvändiga kostnader med anledning av förfarandet enligt artikel 91 b i rättegångsreglerna. Den omständigheten att institutionerna inom ramen för det interinstitutionella samarbetet och för att underlätta förstainstansrättens interna arbete tillhandahåller rätten ett större antal kopior och kopior av inlagor översatta till franska språket kan på intet sätt ändra innebörden av bestämmelserna i rättegångsreglerna till nackdel för andra parter.

Följaktligen kan varken kostnaderna för ett större antal kopior av inlagorna på rättegångsspråket än vad som föreskrivs i artikel 43.1 i rättegångsreglerna eller kostnaderna för kopior av franska översättningar av de inlagor som rådet givit in till förstainstansrätten anses vara ersättningsgilla. (se punkterna 22-24)

3 Inom ramen för ett förfarande för fastställande av rättegångskostnaderna är gemenskapsdomstolarna inte behöriga att fastställa de arvoden som parterna är skyldiga sina egna advokater utan endast att bestämma det arvodesbelopp som kan utkrävas av den part som har förpliktats att ersätta rättegångskostnaderna. (se punkt 32)

4 Då gemenskapsrätten saknar bestämmelser av taxekaraktär ankommer det på förstainstansrätten att fritt bedöma omständigheterna i målet med beaktande av tvistens föremål och art, dess betydelse för gemenskapsrättens utveckling samt svårigheterna i målet, omfattningen av det arbete som domstolsförfarandet har kunnat föranleda för ombud eller rådgivare som har medverkat i målet och de ekonomiska intressen som parterna har haft av tvisten. Förstainstansrätten skall för detta ändamål varken beakta en nationell taxa där advokatarvodena fastställs eller en eventuell överenskommelse som den berörda parten och dennes ombud eller rådgivare har ingått i detta avseende. (se punkt 32)