SV
Rät tsfallssamlingen
ECLI:EU:F:2011 :9 1PERSONALDOMSTOLENS DOM
(andra a vdelningen)
den 8 februari 2011
Mål F-95/09
Carina Sk areby
mot
Europeiska komm issionen
”Personalmål — Tjänstemän — Mobbning från överordnad — Artiklarna 12 a o ch 24 i 
tjänsteföreskrifterna — Ansökan om bistånd — Rimlig tidsfrist — Den tidpunkt då f risten börjar 
löpa — Varaktighet”
Saken: Talan väckt me d stöd av ar tiklarna 236 EG och 152 EA, varigenom C arina Skareby i 
huvudsak yrkar o giltigförklaring av ko mmissionens beslut av den 4 mars 2009 o m a tt 
underlåta att genomföra en utredning avseende den mobbning som en av hennes tidigare 
överordnade ska h a gjort sig skyldig till.
Avgörande:Kommissionens beslut av den 4 mars 2009 o m att underlåta att genomföra en utredning 
avseende den m obbning som e n av sökandens tidigare överordnade ska h a gjort sig 
skyldig till ogiltigförklaras. Kommissionen ska ersätta samtliga rättegångskostnader.
Samm anfattning
1. Tjänstemän — Talan — Berättigat intresse a v att få saken prövad
(Tjänsteföreskrifterna, artikel 91)
2. Tjänstemän — Skyldighet för administrationen att biträda tjänstemän — Verkställande v ad avser 
mobbning — Ingivande a v en ansökan om b istånd — Iakttagande a v en skälig tidsfrist
(Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 12 a, 24 o ch 90.1)
3. Tjänstemän — Skyldighet för administrationen att biträda tjänstemän — Verkställande v ad avser 
mobbning — Ingivande a v en ansökan om b istånd — Den tidpunkt då fristen börjar löpa
(Tjänsteföreskrifterna, artikel 12 a)
4. Tjänstemän — Skyldighet för administrationen att biträda tjänstemän — Verkställande v ad avser 
mobbning — Ingivande a v en a nsökan om b istånd — Iakttagande a v en skälig tidsfrist — 
Fristens varaktighet
(Domstolens stadga, artikel 46; Tjänsteföreskrifterna, artikel 24)
1. När det gäller ett så allvarligt problem s om m obbning bör en tjänsteman som anser sig vara u tsatt 
för sådan behandling och som h ar v äckt talan m ot institutionens beslut att neka b istånd i d etta 
avseende i p rincip anses ha ett bevarat berättigat intresse av att få saken prövad i e nlighet me d de
2 ECLI:EU:F:2011 :9SAMM ANFATTNING–MÅLF-95/09
SKAREBY M OT KOMM ISSIONEN
 krav som u ppställs i p raxis vad g äller huruvida e n talan ka n tas upp t ill sakprövning, även om 
tjänstemannen varken yrkar s kadestånd för den skada s om m obbningen påstås ha förorsakat eller att 
ett di sciplinärt förfarande ska inledas mot mobbaren och trots att m obbningen ska h a upphört för 
flera år s edan.
En sådan lösning är dir ekt p åkallad p å grund av allvarligheten i s ig av ett sådant beteende som 
mobbning vilket kan me dföra ka tastrofala följder för en pe rsons hälsotillstånd. Den pe rson s om anser 
sig ha blivit utsatt för m obbning bevarar s itt intresse av att få saken prövad o avsett h uruvida 
mobbningen fortgår eller huruvida pe rsonen inger, eller har för avsikt att inge, en annan begäran, till 
exempe l ett skadeståndsyrkande, vad b eträffar m obbningen. Den omständigheten att institutionen 
eventuellt me dger att m obbning har förekommit kan i s ig ha en gynnsam ve rkan för den m obbade 
personens terapeutiska rehabilitering.
(se punkterna 23, 25 o ch 26)
Hänvisning till
Personaldomstolen: 30 november 2009 ; Wenig mot kommissionen, F-80/08, punkt 35
2. Det föreligger en skyldighet att ia ktta en rimlig tidsfrist i s amtliga fall där f öreskrifter i d etta 
hänseende saknas me n rättssäkerhetsprincipen eller skyddet för berättigade förväntningar utgör hinder 
för att unionsinstitutionerna eller fysiska e ller juridiska pe rsoner agerar u tan inskränkningar i t iden, 
vilket bland annat kan äventyra stabiliteten i e n redan uppkomme n rättslig situation.
I den mån en ansökan om bistånd avser fastställandet av att en tjänsteman eller anställd har behandlats 
rättsstridigt eller felaktigt och det inte är u teslutet att en sådan behandling, såvitt den uppstått i 
samband me d att d en presumerade upphovsmannen till m obbningen u tövar s ina funktioner, i 
förekommande fall ka n me dföra a tt institutionen ska h ållas ansvarig, är i ngivandet av en sådan 
ansökan där e n sådan b ehandling åberopas besläktat me d ett sådant skadeståndsyrkande som 
tjänstemannen ka n göra me d stöd av artikel 90.1 i f öreskrifterna. Vad b eträffar skadeståndsyrkanden 
ska eme llertid e nligt praxis en tidsfrist tillämpas som ska v ara ”rimlig”. På samma sätt finns det 
anledning att tillämpa en tidsfrist vad a vser en tjänsteman som inger en ansökan om stöd på grund av 
mobbning.
(se punkterna 41, 43 o ch 44)
Hänvisning till
Förstainstansrätten: 6 juli 2004 , Huygens mot ko mmissionen, T-281/01, punkterna 42 o ch 46–48; 5 oktober 2004 , 
Eagle m.fl. mot kommissionen, T-144/02, punkterna 57 o ch 66
Personaldomstolen: 11 maj 2010 , Nanopoulos m ot ko mmissionen, F-30/08, punkt 117, vilket överklagats vid 
tribunalen, mål T-308/10 P; 9 juli 2010 , Marcuccio m ot ko mmissionen, F-91/09, punkt 32; vilket överklagats vid 
tribunalen, mål T-450/10 P
3. Enligt artikel 12a.3 avses me d ”mobbning” olämpligt uppträda nde av en viss varaktighet, upprepat 
eller systematiskt. M obbning utgör me d andra o rd pe r definition e tt pågående beteende me d viss 
varaktighet i t iden och förutsätter att upprepade eller systematiska h andlingar förekomme r för att 
mobbningen ska anses fullbordad . Symptomen ka nske d essutom endast visar sig efter viss tid efter de 
första handlingarna me d m obbande avsikt n är offret vinner insikt om d eras räckvidd. Offret behöver 
vidare ofta viss tid för att inse att det är u tsatt för m obbning innan det lyckas frigöra s ig från 
mobbarens inflytande.
ECLI:EU:F:2011 :9 3SAMM ANFATTNING–MÅLF-95/09
SKAREBY M OT KOMM ISSIONEN
Det förefaller således lämpligt att me d beaktande av den särskilda b eskaffenheten av mobbning och 
kravet på rättssäkerhet att enbart utgå från objektiva kri terier och som u tgångspunkt för när fristen 
för att inge en ansökan om bistånd avseende mobbning börjar löpa fastställa tidpunkten för den sista 
mobbande handlingen från den potentielle upphovsmannen, eller i v art fall, den tidpunkt n är 
upphovsmannen inte längre är i s tånd att förnya sitt beteende gentemot det presumerade offret. 
Denna bedömning ska g öras oberoende såväl av när o ffret fått kä nnedom eller vunnit insikt o m d e 
olika h andlingar m obbningen består av, som den handling varigenom det olämpliga uppträda ndet ska 
anses som ”varaktigt” ller ”systematiskt” i d en me ning som krä vs för att m obbning ska anses föreligga.
(se punkterna 47 o ch 49)
4. Mot bakgrund av det rättsliga släktskap som föreligger me llan tjänstemäns skadeståndsyrkanden och 
ansökan om b istånd på grund av mobbning och då d et inte föreligger någon r elevant anledning att 
bortse från den ovannämnda jämförelsen, anser domstolen att tidsfristen för att inge en ansökan om 
bistånd ska v ara ri mlig och att en frist på fem år i l ikhet me d den som föreskrivs i ar tikel 46 i 
domstolens stadga i p rincip ska a nses vara ri mlig för att ändamålsenligt kunna anmäla mobbningsfall 
till institutionen och ansöka o m bistånd genom att begära a tt en ad ministrativ utredning ska p åbörjas. 
Denna tidsperiod innebär n ämligen dels att institutionen ka n uppfylla sin omsorgsplikt o ch sina 
skyldigheter i e nlighet me d ar tikel 24 i s tadgan, genom att eve ntuellt vidta åtgärder på eget initiativ, 
dels att den berörde förfogar över en tillräckligt lång pe riod för att göra sina intressen gällanden. Den 
innebär även att hänsyn ka n tas till den särskilda b eskaffenheten av begreppe t mobbning, nämligen dels 
att symptomen ka nske först visar sig efter viss tid efter de första handlingarna som u tgör mobbning 
och att offret ofta behöver viss tid för att inse att det är u tsatt för mobbning och frigöra sig från 
mobbarens inflytande
Denna tidsfrist på fem år f ör att inge en ansökan om bistånd ka n eme llertid inte, bland annat genom 
analogi me d vad som är t illåtligt vad a vser tjänstemäns skadeståndsyrkanden, anses vara e n strikt och 
orubblig regel. Även om en ansökan om bistånd avseende mobbning som ingetts inom fristen på fem 
år i p rincip ka n tas upp t ill sakprövning ka n en annan bedömning vara p åkallad u nder särskilda 
omständigheter vilka s ka b edömas me d hänsyn till tvistens föremål, ärendets ko mplexitet och den 
berördes beteende.
(se punkterna 53 o ch 54)
Hänvisning till
Personaldomstolen: 4 november 2008 , Marcuccio mot kommissionen, F-87/07, punkt 30