ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

Timothy Martin Hemming, med firman ”Simply Pleasure Ltd”, James Alan Poulton, Harmony Ltd, Gatisle Ltd, med firman ”Janus”, Winart Publications Ltd, Darker Enterprises Ltd, Swish Publications Ltd, genom T. Johnston och M. Hutchings, barristers, P. Kolvin, QC, V. Wakefield, barrister, samt A. Milner och S. Dillon, solicitors,
—

Higher Education Authority, Department of Public Expenditure and Reform och Department of Education and Skills, genom G. Hodge, E. Creedon och A. Joyce, samtliga i egenskap av ombud, biträdda av A. Kerr, barrister,
8

Artikel 15 i förordning nr 2201/2003 har rubriken ”Överföring till en domstol som är bättre lämpad att pröva målet”. Där föreskrivs följande: ”1. I undantagsfall får de domstolar i en medlemsstat som är behöriga att pröva målet i sak, om de anser att en domstol i en annan medlemsstat, som barnet har en särskild anknytning till, är bättre lämpad att pröva målet eller en specifik del av målet och om det är till barnets bästa, a) låta handläggningen av målet eller den aktuella delen av målet vila och ge parterna tillfälle att väcka talan vid domstolen i den andra medlemsstaten, i enlighet med punkt 4, eller b) anmoda domstolen i den andra medlemsstaten att utöva sin behörighet i enlighet med punkt 5. 2. Punkt 1 skall tillämpas a) på begäran av någon av parterna, eller b) på initiativ av domstolen, eller c) på begäran av en domstol i en annan medlemsstat till vilken barnet har en särskild anknytning, i enlighet med punkt 3. Överföring på initiativ av domstolen eller på begäran av en domstol i en annan medlemsstat får emellertid inte ske om det inte godtas av åtminstone en av parterna. 3. Barnet skall anses ha en särskild anknytning till en medlemsstat, enligt punkt 1, om a) barnet, efter det att talan väckts vid den domstol som avses i punkt 1, har fått hemvist i den medlemsstaten, eller b) barnet har haft hemvist i den medlemsstaten, eller c) barnet är medborgare i den medlemsstaten, eller d) någon av personerna med föräldraansvar har hemvist i den medlemsstaten, eller e) tvisten rör åtgärder till skydd för barnet i samband med förvaltning eller bevarande av eller förfogande över egendom som tillhör barnet och som finns i den medlemsstaten. 4. Den domstol i en medlemsstat som är behörig att pröva målet i sak skall föreskriva en tid inom vilken talan måste väckas vid domstol i den andra medlemsstaten enligt punkt 1. Om talan inte har väckts inom denna tid skall den domstol vid vilken talan väckts fortsätta att utöva behörighet, i enlighet med artiklarna 8–14. 5. Domstolarna i den andra medlemsstaten får, om det på grund av särskilda omständigheter i målet är till barnets bästa, förklara sig behöriga inom sex veckor från det att talan väcks på grundval av punkt 1 a eller 1 b. I så fall skall den domstol där talan först har väckts förklara att den inte är behörig. I annat fall skall den domstol där talan först har väckts fortsätta att utöva sin behörighet i enlighet med artiklarna 8–14. 6. Domstolarna skall samarbeta vid tillämpningen av denna artikel, antingen direkt eller via de centralmyndigheter som har utsetts i enlighet med artikel 53.”
1

Simba Toys GmbH & Co. KG har genom sitt överklagande yrkat upphävande av den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 25 november 2014, Simba Toys/harmoniseringsbyrån – Seven Towns (formen av en kub vars sidor har en gallerstruktur) (T‑450/09, EU:T:2014:983) (nedan kallad den överklagade domen). Genom denna dom ogillade tribunalen klagandens talan om ogiltigförklaring av det beslut som meddelades av Europeiska unionens immaterialrättsmyndighets (EUIPO) andra överklagandenämnd (nedan kallad överklagandenämnden) den 1 september 2009 (ärende R 1526/2008‑2) om ett ogiltighetsförfarande mellan klaganden och Seven Towns Ltd (nedan kallat det omtvistade beslutet).
16

De förklarande anmärkningarna till HS rörande nummer 8521 hade i den version som antogs år 2007 följande lydelse: ”A.- APPARATER FÖR INSPELNING OCH KOMBINERAD INSPELNING OCH ÅTERGIVNING AV VIDEOSIGNALER Detta är apparater som, när de är anslutna till en televisionskamera eller en televisionsmottagare, på ett medium spelar in elektriska impulser (analoga signaler) eller analoga signaler som omvandlats till digitala koder (eller en kombination av dessa) som motsvarar bilderna och ljudet som uppfångas av en televisionskamera eller tas emot av en televisionsmottagare. I allmänhet spelas både bilder och ljud in på samma medium. Inspelningsmetoden kan vara magnetisk eller optisk och inspelningsmediet är oftast band eller skivor. Numret omfattar också apparater som spelar in, i allmänhet på en magnetskiva, digitala koder som motsvarar videobilder och ljud, genom att överföra de digitala koderna från en automatisk databehandlingsmaskin (t.ex. en digital videospelare). Vid magnetisk inspelning på band spelas bilderna och ljudet in på olika spår på bandet medan när det rör sig om magnetisk inspelning på skiva så spelas bilderna och ljudet in som magnetiska mönster eller prickar i spiralspår på skivans yta. Vid optisk inspelning kodas digitala data som motsvarar bilderna och ljudet in på en skiva med hjälp av laser. Videoinspelningsapparater som tar emot signaler från en televisionsmottagare innehåller också en tuner som gör det möjligt att välja önskad signal (eller kanal) från det frekvensband med signaler som sänds ut från televisionssändningsstationen. När apparaten används för återgivning omvandlar den inspelningen till videosignaler. Dessa signaler överförs antingen till en sändarstation eller till en televisionsmottagare. B.- APPARATER FÖR ÅTERGIVNING Dessa apparater är enbart avsedda att återge bilder och ljud direkt i en televisionsmottagare. De informationsbärare som används i dessa apparater har försetts med information på mekanisk, magnetisk eller optisk väg med hjälp av speciell inspelningsutrustning. Följande apparater kan nämnas som exempel: apparater som använder skivor i vilka bild- och ljuddata har lagrats genom olika metoder och avkänns av ett laseroptiskt avläsningssystem, ett magnethuvud eller någon annan avkännare. I enlighet med anmärkning 3 till avdelning XVI skall apparater som kan återge både video- och ljudinspelningar hänföras till detta nummer; apparater som avkodar och omvandlar till videosignal bildinformation som är upptagen på en ljuskänslig film (ljudet är inspelat på magnetisk väg på samma film).”
4

I artikel 71 i förordningen föreskrevs följande: ”1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 39.1 i förordning (EG) nr 1290/2005 skall utgifterna berättiga till stöd från EJFLU om det utbetalande organet faktiskt betalar ut stödet under perioden 1 januari 2007–31 december 2015. De insatser som medfinansieras bör inte ha avslutats innan denna period börjar. Nya utgifter som tillkommer i samband med ändringar i ett program enligt artikel 19 skall vara stödberättigande från och med den dag då kommissionen får in en begäran om ändring. 2. Utgifter kan endast berättiga till stöd från EJFLU om de avser sådana insatser som beslutats av programmets förvaltningsmyndighet, eller under dess ansvar, i enlighet med det behöriga organets urvalskriterier. 3. Reglerna för vilka utgifter som är stödberättigande skall fastställas på nationell nivå, med förbehåll för särskilda krav i denna förordning när det gäller vissa landsbygdsutvecklingsåtgärder. … ”
16

I artikel 27 i förordningen, med rubriken ”Fastställande av verksamhetsuppgifter”, föreskrivs följande: ”1. Verksamhetsutövaren ska fastställa verksamhetsuppgifter för varje bränsle-/materialmängd på ett av följande sätt a) baserat på fortlöpande mätning i den process som leder till utsläppen, eller b) baserat på sammanställning av mätningar av mängder som levereras separat med beaktande av relevanta lagerförändringar. 2. Vid tillämpning av punkt 1 b ska den mängd bränsle eller material som bearbetats under rapporteringsperioden beräknas som den mängd bränsle eller material som köpts in under rapporteringsperioden minus den mängd bränsle eller material som exporterats från anläggningen plus mängden bränsle eller material i lager i början av rapporteringsperioden minus mängden bränsle eller material i lager i slutet av rapporteringsperioden. …”
17

Till bestridande av New Valmars yrkande gjorde GPPH gällande att de berörda fakturorna var ogiltiga därför att dessa, vilka utgör ”handlingar som föreskrivs i lag eller förordning” i den mening som avses i språkanvändningslagen och språkanvändningsdekretet (nedan tillsammans kallade den nationella lagstiftningen), hade upprättats i strid med de regler som utgör tvingade rätt enligt denna lagstiftning. Förutom New Valmars identitetsuppgifter och uppgifterna om mervärdesskatt och bankkonton angavs nämligen samtliga uppgifter i fakturorna, bland annat de allmänna villkoren, på ett annat språk än nederländska, nämligen italienska, trots att New Valmar är etablerat i den nederländska språkregionen i Konungariket Belgien.
15

I den förklarande anmärkningen till nummer 2309 i HS föreskrivs följande: ”Detta nummer omfattar sötade fodermedel och andra beredda fodermedel som består av en blandning av flera näringsmedel. Dessa fodermedel är avsedda antingen: ... 2) att åstadkomma en lämplig daglig näringstillförsel genom tillsats av organiska eller oorganiska ämnen till det grundfoder som produceras inom jordbruket (tillsatsfoder) eller 3) att användas vid framställning av färdiga fodermedel eller tillsatsfoder. ... B.- Beredningar för komplettering av inom jordbruket producerat foder (tillsatsfoder) Inom jordbruket producerat foder är vanligen ganska fattigt på proteiner, mineralämnen och vitaminer. De beredningar som är avsedda att kompensera dessa brister och därigenom åstadkomma en väl avvägd näringstillförsel består av proteiner, mineralämnen eller vitaminer jämte tillsatta energigivande fodermedel (kolhydrater), vilka tjänar som bärare för de övriga ingredienserna. Trots att dessa beredningar har i stort sett samma kvalitativa sammansättning som de ovan under A beskrivna beredningarna, kan de särskiljas från dessa genom att de har ett relativt högt innehåll av ett speciellt näringsämne. ... C.- Beredningar för användning vid framställning av färdiga fodermedel eller tillsatsfoder, beskrivna under A och B ovan Dessa beredningar, vilka inom handeln benämns ’förblandningar’ (’premixes’), utgör i allmänhet speciella blandningar som består av ett antal ämnen (ibland benämnda additiv) vilkas beskaffenhet och proportioner varierar alltefter animalieproduktionens krav. ... Numret omfattar inte: a) pelletar som består av ett enda ämne eller av en blandning av flera ämnen, vilken i och för sig omfattas av ett särskilt nummer, även med tillsats av högst 3 viktprocent bindemedel (melass, stärkelseprodukter osv.) (nr 0714, 1214, 2301 osv.), ... d) vegetabiliskt avfall samt vegetabiliska återstoder och biprodukter enligt nr 2308; ...”
8

De förklarande anmärkningarna till HS till nummer 8519 har följande lydelse: ”Detta nummer omfattar apparater för ljudinspelning, apparater för ljudåtergivning samt apparater för både inspelning och återgivning av ljud. I allmänhet spelas ljud in på eller återges från interna minnesenheter eller olika medier (t.ex. magnetband, optiska medier, halvledarmedier eller andra medier enligt nr 8523). Ljudinspelningsapparater påverkar ett ljudupptagande medium på sådant sätt att en ljudåtergivningsapparat senare kan återge den ursprungliga ljudvågen (tal, musik etc.). Begreppet ’inspelningar’ omfattar inspelningar som bygger på mottagning av en ljudvåg eller inspelningar som sker med andra metoder, t.ex. genom att ljuddatafiler, som med hjälp av en dator har laddats ner från en internetsida eller från en cd-skiva, spelas in på internminnet (t.ex. ett flashminne) i en digital ljudapparat (t.ex. en MP3-spelare). Anordningar som spelar in ljud som digitala koder kan i regel inte återge ljud såvida de inte innehåller utrustning för att omvandla inspelningen från digital kod till en analog signal. … IV. Andra apparater för magnetiska eller optiska medier eller halvledarmedier Apparater enligt denna grupp kan vara bärbara. De kan också vara utrustade med ljudenheter (högtalare, öronsnäckor, hörlurar) och en förstärkare, eller vara avsedda att anslutas till sådana. … C. Apparater för halvledarmedier Denna grupp omfattar apparater för halvledarmedier (t.ex. icke-flyktiga halvledarminnen). Ljudet kodas in på inspelningsmediet som en digital kod som har omvandlats från förstärkta strömmar med varierande styrka (analog signal). Ljudet återges genom avläsning av ett sådant medium. Halvledarmediet kan vara fast installerat i apparaten eller föreligga i form av ett flyttbart icke-flyktigt halvledarmedium. Som exempel kan nämnas ljudspelare med flashminne (t.ex. vissa MP3-spelare) dvs. bärbara, batteridrivna apparater som huvudsakligen består av ett hölje innehållande ett flashminne (fast eller flyttbart), en mikroprocessor, ett elektroniskt system innefattande en tonfrekvensförstärkare, en LCD-skärm samt kontrollknappar. Mikroprocessorn är programmerad att använda MP3-filer eller filer med liknande format. Apparaten kan kopplas till en maskin för automatisk databehandling för nerladdning av MP3-filer eller liknande filer.”
24

I punkt 3 i bilagan till det angripna beslutet har punkt 7 på dagordningen för det 25:e mötet i Otifs revisionsutskott, som avser partiell översyn av bihang D (CUV), följande lydelse: ”… Behörighet: Delad. Utövande av rösträtt: Unionen. Rekommenderad unionsståndpunkt: Ändringar av artikel 2 och 9 ska stödjas eftersom de klargör rollerna för innehavaren och den enhet som ansvarar för underhåll i överensstämmelse med unionsrätten (Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/110/EG [av den 16 december 2008 om ändring av direktiv 2004/49/EG om säkerhet på gemenskapens järnvägar (järnvägssäkerhetsdirektivet) (EUT L 345, 2008, s. 62)]. Den föreslagna ändringen av artikel 7 som [Republiken Frankrike] lämnat in, om skyldigheter för den person som har tillhandahållit ett fordon som transportmedel i fråga om skador som uppkommer till följd av en defekt hos fordonet, behöver dock ytterligare analys inom unionen innan Otif fattar ett beslut. Därför är unionen inte i stånd att stödja detta ändringsförslag vid detta möte i [revisionsutskottet] [inom Otif], och föreslår att beslutet skjuts upp till nästa generalförsamling så att frågan kan utvärderas ytterligare. Unionen intar samma ståndpunkt, dvs. att beslutet ska skjutas upp till nästa generalförsamling så att frågan kan utvärderas ytterligare, när det gäller Tysklands förslag till ny artikel 1a, som lades fram för Otif under unionssamordningen. Ytterligare rekommenderad unionsståndpunkt: I dokument CR 25/7 ADD 1, sidan 6, i slutet av punkt 8a, ska följande text läggas till: ’The amendment to Article 9, paragraph 3, first indent, does not affect the existing allocation of liabilities between ECM and the keeper of the vehicles.’.”
5

Skäl 8 i beslut 2011/278 har följande lydelse: ”Som utgångspunkter för riktmärkenas värden har kommissionen använt det aritmetiska medelvärdet för växthusgasprestanda för de 10 % som utgjorde de mest effektiva anläggningarna under 2007 och 2008. För alla sektorer som har ett produktriktmärke enligt bilaga I har kommissionen dessutom analyserat huruvida dessa utgångspunkter i tillräcklig mån återspeglar de effektivaste teknikerna, ersättningsmöjligheterna, alternativa produktionsprocesserna, högeffektiv kraftvärmeproduktion, effektiv energiåtervinning från restgaser, användning av biomassa samt avskiljning och lagring av koldioxid, där sådana möjligheter finns att tillgå. Analysen genomfördes i enlighet med artikel 10a.1 i direktiv 2003/87/EG och på grundval av tilläggsinformation som erhållits från flera källor samt en särskild undersökning om de effektivaste teknikerna och minskningspotentialerna på europeisk och internationell nivå. De data som har använts för att fastställa riktmärkesvärden har samlats in från många olika källor för att täcka maximalt antal anläggningar som tillverkar riktmärkta produkter under åren 2007 och 2008. Först samlades data in om växthusgasprestanda vid anläggningar som omfattas av utsläppshandelssystemet och som producerar riktmärkta produkter, antingen av respektive europeiska branschorganisationer eller för deras räkning, med stöd av definierade regler, så kallade sektorsregler. Som referens för dessa regler gav kommissionen vägledning om kvalitets- och verifieringskriterier för data som ska användas för riktmärkning inom ramen för EU:s utsläppshandelssystem. Därefter, för att komplettera de europeiska branschorganisationernas datainsamling, samlade konsulter utsedda av kommissionen in data från anläggningar som inte ingick i branschdata, och även medlemsstaternas behöriga myndigheter lämnade in data och analyser.”
16

När det gäller den del som avser förbättring och anpassning av den befintliga järnvägen hölls den 4 juli 2006 en offentlig debatt angående bedömningen av projektets påverkan på miljön. Genom beslut av den 26 november 2006 antogs ett intyg om miljöpåverkan i enlighet med nämnda bedömning. Infrastrukturarbetena påbörjades den 4 december 2007 och avbröts år 2009. Projektet innebär en planerad genomfart i ett naturområde, som av de spanska myndigheterna den 29 juli 2008 klassificerades som ett särskilt skyddsområde för fåglar. Området utsågs till särskilt skyddsområde efter det att det aktuella projektet fått tillstånd och efter det att de spanska myndigheterna hade antagit intyget om miljöpåverkan. Det berörda området fanns emellertid redan, sedan år 1998, med nummer 238, i förteckningen över viktiga områden för bevarande av fåglar i Europa, nämligen i Inventory of Important Bird Areas in the European Community (nedan kallad IBA 98).
5

I artikel 48.2 i tribunalens rättegångsregler, i den lydelse som var tillämplig avseende den ogiltighetstalan som väckts av klagandena, föreskrivs följande: ”Nya grunder får inte åberopas under rättegången, såvida de inte föranleds av rättsliga eller faktiska omständigheter som framkommit först under förfarandet. Om en part under förfarandet åberopar en sådan ny grund, kan ordföranden, även sedan de ordinarie fristerna löpt ut, på grundval av referentens rapport samt efter att ha hört generaladvokaten, fastställa en frist inom vilken den andra parten kan yttra sig över denna grund. Beslutet om huruvida grunden kan prövas ska anstå till den slutliga domen.”
38

I artikel 5.3 i förordning nr 565/2002 föreskrivs visserligen att licensansökningar som lämnas in av en traditionell importör, för ett och samma importår inte får avse en kvantitet som är högre än importörens referenskvantitet. Detta bidrar till att begränsa utvidgningen av de traditionella importörernas importverksamhet. Å andra sidan föreskrivs i artikel 5.1 tredje stycket i förordning nr 565/2002 att en ny importör som har beviljats licenser i enlighet med den förordningen och som vill lämna in en ny licensansökan, ska bevisa att han för egen räkning låtit minst 90 procent av den kvantitet som tilldelats honom övergå till fri omsättning i enlighet med det syfte att begränsa att licensansökningar lämnas in i spekulativt syfte utan koppling till verklig handelsverksamhet på marknaden för frukt och grönsaker som anges i skäl 6 i samma förordning.
(25)

Det högsta årliga antalet utsläppsrätter som fastställs i artikel 10a.5 i direktiv [2003/87] är 809315756 utsläppsrätter för 2013. För att fastställa detta högsta årliga antal utsläppsrätter samlade kommissionen först in uppgifter från medlemsstaterna och EES-/Eftaländerna om huruvida anläggningar betraktas som elproducenter eller andra anläggningar som omfattas av artikel 10a.3 i direktiv [2003/87]. Sedan beräknade kommissionen den andel av utsläppen under perioden 2005–2007 som kommer från anläggningar som inte omfattas av denna bestämmelse, men ingick i EU:s system för handel med utsläppsrätter under perioden 2008–2012. Kommissionen tillämpade därefter denna andel av 34,78289436 % på den mängd som beräknas på grundval av artikel 9 i direktiv [2003/87] (1976784044 utsläppsrätter). Till resultatet av denna beräkning lade kommissionen sedan till 121733050 utsläppsrätter, utgående från de genomsnittliga årliga verifierade utsläppen under perioden 2005–2007 från berörda anläggningar, med beaktande av den reviderade omfattningen av EU:s system för utsläppshandel från och med 2013. I detta sammanhang utnyttjade kommissionen uppgifter som medlemsstaterna och EES-/Eftaländerna lämnat för justering av den sammanlagda mängden utsläppsrätter. Där inga uppgifter om årliga verifierade utsläpp fanns tillgängliga för perioden 2005–2007 extrapolerade kommissionen i möjligaste mån de relevanta utsläppssiffrorna från verifierade utsläpp under senare år genom att tillämpa faktorn 1,74 % i motsatt riktning. Kommissionen konsulterade medlemsstaternas myndigheter för att få bekräftelse för information och data som används i det här sammanhanget. Det högsta årliga antalet utsläppsrätter som fastställs i artikel 10a.5 i direktiv [2003/87] jämfört med summan av den preliminära årliga mängden gratis tilldelade utsläppsrätter utan tillämpning av de faktorer som anges i bilaga VI till beslut [2011/278] ger den årliga … korrigeringsfaktor som anges i bilaga II till detta beslut.”
13

Genom beslut av den 27 januari 2010 (EUT C 72, 2010, s. 12) inledde kommissionen det formella granskningsförfarandet enligt artikel 108.2 FEUF i ärende C 3/10 (ex NN 39/09) om den ersättning som betalades ut av ELGA under 2008 och 2009 (nedan kallad det aktuella stödet). Den 7 december 2011 antog kommissionen det omtvistade beslutet.
34

Enligt andra språkversioner, bland annat den engelska versionen, tycks däremot bestämmelsens räckvidd vara begränsad till fall där tredje man är svarande (”a person domiciled in a Member State may also be sued: … as a third party”).