ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(8)

Som utgångspunkter för riktmärkenas värden har kommissionen använt det aritmetiska medelvärdet för växthusgasprestanda för de 10 % som utgjorde de mest effektiva anläggningarna under 2007 och 2008. För alla sektorer som har ett produktriktmärke enligt bilaga I har kommissionen dessutom analyserat huruvida dessa utgångspunkter i tillräcklig mån återspeglar de effektivaste teknikerna, ersättningsmöjligheterna, alternativa produktionsprocesserna, högeffektiv kraftvärmeproduktion, effektiv energiåtervinning från restgaser, användning av biomassa samt avskiljning och lagring av koldioxid, där sådana möjligheter finns att tillgå. Analysen genomfördes i enlighet med artikel 10a.1 i direktiv 2003/87/EG och på grundval av tilläggsinformation som erhållits från flera källor samt en särskild undersökning om de effektivaste teknikerna och minskningspotentialerna på europeisk och internationell nivå. De data som har använts för att fastställa riktmärkesvärden har samlats in från många olika källor för att täcka maximalt antal anläggningar som tillverkar riktmärkta produkter under åren 2007 och 2008. Först samlades data in om växthusgasprestanda vid anläggningar som omfattas av utsläppshandelssystemet och som producerar riktmärkta produkter, antingen av respektive europeiska branschorganisationer eller för deras räkning, med stöd av definierade regler, så kallade sektorsregler. Som referens för dessa regler gav kommissionen vägledning om kvalitets- och verifieringskriterier för data som ska användas för riktmärkning inom ramen för EU:s utsläppshandelssystem. Därefter, för att komplettera de europeiska branschorganisationernas datainsamling, samlade konsulter utsedda av kommissionen in data från anläggningar som inte ingick i branschdata, och även medlemsstaternas behöriga myndigheter lämnade in data och analyser.
27.

Elda Otero Ramos väckte den 11 juli 2012 talan mot INSS beslut vid Juzgado de lo Social no 2 de A Coruña (arbetsdomstol nr 2 i La Coruña). ( 27 ) Till ansökan fogade hon en skrivelse undertecknad av hennes chef, som var läkare och chef för sjukhusets akutmottagning (nedan kallad chefens utlåtande). I skrivelsen angavs att en sjuksköterska på sjukhusets akutmottagning som ammar sitt barn löper risk att exponeras för fysiska, kemiska, biologiska och psykosociala risker för upprätthållande av amning. Chefens utlåtande innehöll följande uppgifter avseende biologiska agenser. Sjuksköterskor exponeras, exempelvis, för fall av influensa A, bakteriella infektioner, multiresistenta bakterier, HIV och hepatit. Med avseende på fysiska agenser tar akutavdelningen emot alla slags patienter. De flesta av dessa har rörlighetssvårigheter på grund av ålder eller akut kronisk sjukdom. För sjukvårdspersonalen innebär detta en fysisk belastning och en belastning i fråga om kroppsställning. Den fysiska belastningen ökar om patienterna befinner sig i ett kritiskt tillstånd (patienter i koma, patienter med hjärtstillestånd och patienter med obotliga sjukdomar). Med avseende på kemiska agenser exponeras personalen för all slags kemisk behandling, eftersom alla slags sjukdomar behandlas på akutmottagningen. Det förekommer psykosociala risker, eftersom personalen har ett komplicerat skiftsystem (skiftarbete och nattarbete). Till detta tillkommer stressen och bördan av att hantera en varierande vårdbelastning, som i vissa fall kan vara hög utan ett fastställt antal patienter per sjuksköterska. Vid hög vårdbelastning måste personalen ständigt anpassa sig för att kunna utföra sina arbetsuppgifter och organisera arbetet. För arbetstagare som ammar rubbar skiftarbete och nattarbete produktionen av prolaktin, som svarar för mjölkproduktionen. Oregelbundna arbetstider eller nattarbete kan orsaka mastit då mjölksekretionen rubbas.
104.

Jag anser att förevarande del saknar grund. I artikel 340 andra stycket FEUF föreskrivs nämligen att Europeiska unionen är skyldig att ersätta skada som orsakats av dess institutioner eller av dess anställda under tjänsteutövning. Detta ansvar påverkas inte av att det i artikel 118.3 i förordning nr 207/2009 föreskrivs att även EUIPO ska ersätta skada som orsakats av dess enheter eller av dess anställda under tjänsteutövning. Den sistnämnda bestämmelsen återspeglar enligt min mening den omständigheten att unionens institutioner och organ, såsom EUIPO, företräder unionen inom deras respektive befogenhetsområde. ( 44 ) Såväl EUIPO som Europeiska unionen – för övrigt är båda två rättssubjekt ( 45 ) – kan således utpekas som ansvariga för skador som har orsakats av EUIPO under tjänsteutövning. Tribunalen gjorde således inte någon felaktig rättstillämpning när Europeiska unionen i punkt 2 i domslutet i den överklagade domen tillskrevs skyldigheten för att ersätta den berörda skadan.
14.

På grundval av ovanstående omständigheter beslutade Hoge Raad der Nederlanden (Högsta domstolen i Nederländerna) att vilandeförklara förfarandet och hänskjuta följande tolkningsfrågor till domstolen för förhandsavgörande: ”1. Ska avdelning II i förordning (EEG) nr 1408/71 tolkas så, att en i Nederländerna bosatt arbetstagare som normalt arbetar i Nederländerna och som tar tre månaders obetald ledighet, under denna period (även) anses utöva verksamhet som anställd i Nederländerna, såvitt i) anställningsförhållandet fortsätter under denna period och ii) denna period vid tillämpningen av Werkloosheidswet (den nederländska arbetslöshetslagen) betraktas som en period under vilken verksamhet som anställd utövas? 2. a) Vilken lagstiftning är tillämplig lagstiftning enligt förordning nr 1408/71 om arbetstagaren under sin obetalda ledighet utövar verksamhet som anställd i en annan medlemsstat? 2. b) Har det därvidlag betydelse att den berörda personen två gånger under det påföljande året och en gång om året under de därpå tre följande åren har utövat verksamhet som anställd i denna andra medlemsstat under ungefär en till två veckor, utan att ha haft obetald ledighet i Nederländerna?”
12.

I Note (2A) to Group 10 (tolkningsnot 2A till kategori 10) definieras ”behörigt organ” som ett organ utan vinstsyfte som uppfyller vissa villkor. I Note (3) to Group 10 (tolkningsnot 3 till kategori 10) anges att offentligrättsliga organ utan vinstsyfte (det vill säga lokala myndigheter, ministerier och offentliga enheter som finns upptagna i den förteckning som offentliggjordes 1993 av Office of Public Service and Science (myndigheten för offentliga sektorn och vetenskap)) inte får betraktas som ”behöriga organ” i den mening som avses i Item 3 to Group 10 of Schedule 9 of the Value Added Tax Act 1994 (punkt 3 under kategori 10 i bilaga 9 till 1994 års mervärdesskattelag).
(39)

Skyldigheten att informera abonnenterna om ändamålen med allmänna abonnentförteckningar i vilka deras personuppgifter skall införas bör åläggas den part som samlar in uppgifterna för införande. Om uppgifterna får överföras till en eller flera tredje parter bör abonnenten informeras om denna möjlighet och om mottagaren eller möjliga mottagarkategorier. All överföring bör endast göras på villkor att uppgifterna inte får användas för andra ändamål än de för vilka de samlades in. Om den part som samlar in uppgifterna från abonnenten, eller en annan tredje part som har fått de överförda uppgifterna, vill använda uppgifterna för ett ytterligare ändamål, skall ett nytt samtycke inhämtas från abonnenten, antingen av den part som först samlade in uppgifterna eller den tredje part som fått de överförda uppgifterna.”
16.

Såsom framgår av handlingarna i målet erbjöds konkursgäldenärens arbetstagare enligt ett kollektivavtal fyra alternativ för avdrag på lönen för pensionsavgifter: i) omvandling av måltidsersättning till en avgift till det kompletterande pensionssystemet på 275 euro per år, ii) ett årligt engångsbelopp på 300 euro (160,08 euro för deltidsanställda), iii) omvandling av lön på upp till 50 euro per månad och iv) omvandling av semesterersättning på 500 euro per år.
11.

Anläggningen innehar tillstånd rörande enskilda områden, däribland näringsrättsliga tillstånd för drift av industriella anläggningar utfärdade av borgmästaren för staden Wiener Neustadt år 1986 och år 1993. Dessa tillstånd avsåg behandling av en kapacitet på 9990 ton per år. Den 10 december 2002 beviljade ordföranden för delstatsfullmäktige (Landeshauptmann) i Niederösterreich tillstånd att utvidga anläggningens kapacitet till maximalt 34000 ton avfall per år. Detta beslut innehöll inte något fastställande av den mängd avfall som maximalt ska bearbetas per dag. Anläggningen innehar inte något tillstånd som beviljats med stöd av UVP-G 2000, som reglerar miljökonsekvensbedömningar i Österrike.
32.

Nämnda domstol hyser, i synnerhet, tvivel beträffande huruvida den slutsats som EU-domstolen kom fram till, i domen Friesland Coberco Dairy Foods, ( 14 ) beträffande bearbetning under tullkontroll, per analogi ska utsträckas till förfarandet för passiv förädling. Det följer av den domen att det vid prövningen av huruvida de ekonomiska villkoren är uppfyllda hänsyn ska tas till både gemenskapens tillverkares ekonomiska intressen av den färdiga produkt som uppnåtts till följd av bearbetningen och gemenskapens tillverkares intressen av de råvaror som används under denna bearbetning.
4.

I artikel 9 i förordningen, med rubriken ”Rättigheter som är knutna till ett gemenskapsvarumärke”, föreskrivs följande: ”1. Ett gemenskapsvarumärke ger innehavaren ensamrätt. Innehavaren har rätt att förhindra tredje man, som inte har hans eller hennes tillstånd, att i näringsverksamhet använda a) ett tecken som är identiskt med gemenskapsvarumärket för varor och tjänster som är identiska med dem för vilka gemenskapsvarumärket är registrerat, b) ett kännetecken som är identiskt med eller liknar gemenskapsvarumärket om de varor eller tjänster som omfattas av varumärket är identiska med eller av liknande slag som dem som omfattas av kännetecknet, och detta kan leda till förväxling hos allmänheten. Risken för förväxling inbegriper risken för att varumärket associeras med det äldre varumärket. … 2. Bland annat kan följande förbjudas enligt punkt 1: a) Att anbringa tecknet på varor eller deras förpackning. b) Att utbjuda varor till försäljning, marknadsföra dem eller lagra dem för dessa ändamål eller utbjuda eller tillhandahålla tjänster under tecknet. c) Att importera eller exportera varor under tecknet. d) Att använda tecknet på affärshandlingar och i reklam. 3. De rättigheter som är knutna till gemenskapsvarumärket ska gälla i förhållande till tredje man från dagen för offentliggörandet av varumärkets registrering. Skälig ersättning får emellertid krävas beträffande handlingar som företas efter offentliggörandet av en ansökan om registrering av ett gemenskapsvarumärke, om handlingen efter offentliggörandet av registrering av varumärket skulle vara förbjuden på grund av detta offentliggörande. Den domstol vid vilken talan har anhängiggjorts får inte avgöra målet förrän registreringen har offentliggjorts.”
12.

George Karim är syrisk medborgare. Den 3 mars 2014 lämnade han in en asylansökan i Sverige. Av kontroller i databasen Eurodac ( 11 ) framgick att han tidigare hade lämnat in en ansökan i Slovenien den 14 maj 2013. De svenska myndigheterna begärde därför den 20 mars 2014, med stöd av artikel 18.1 i Dublin III‑förordningen, att deras slovenska motsvarighet skulle ansvara för prövningen av George Karims ansökan. De slovenska myndigheterna godtog denna framställan den 3 april 2014. Följande dag underrättade Sverige Slovenien om att man innehade ytterligare information som visade att George Karim hade lämnat medlemsstaternas territorium under mer än tre månader i den mening som avses i artikel 19.2 i förordningen. I hans pass fanns inga in- eller utresestämplar som tydde på att han anlänt till och avrest från Slovenien, men det innehöll en stämpel (daterad den 20 juli 2013) som visade att han hade rest in i Libanon. Den 12 maj 2014 bekräftade Slovenien att det var villigt att behandla George Karims asylansökan. Följande dag avvisade de svenska myndigheterna hans asylansökan och fattade i vederbörlig ordning även ett beslut om överföring.
17.

Försändelsen innehöll även bilder på den aktuella produkten, information om produktens sammansättning, försäljningspris och priset per dag för en behandling enligt den rekommenderade dosering om en droppe per dag eller enligt läkarens ordination. Det angavs särskilt att ”med ett försäljningspris på 26,75 euro, investerar era patienter 0,11 euro per dag för ett balanserat tillskott av vitamin D3”.
169.

Rådet har – efter att ha uttalat att ’dessa handlingar omfattas av artikel 1.3 a, b, c, f och g i gemensam ståndpunkt 2001/931 och har begåtts för att uppnå de mål som anges i artikel 1.3 i och iii i nämnda ståndpunkt’ och att ’[LTTE] omfattas av artikel 2.3 ii i förordning nr 2580/2001’ (tredje och fjärde styckena i skälen till de angripna förordningarna) – erinrat om de beslut som brittiska och indiska myndigheter fattade år 1992, 2001 och 2004 i förhållande till sökanden, [däribland två brittiska beslut. Ett av besluten fattades av Secretary of State for the Home Departement (inrikesministern i Förenade kungariket, nedan kallad Home Secretary) den 29 mars 2001, i vilket LTTE förbjöds med motiveringen att det var en organisation som var delaktig i terrorism enligt UK Terrorism Act 2000 (nedan kallat 2001 års UK Proscription Order)] (femte och sjätte styckena i skälen till genomförandeförordningarna nr 83/2011–125/2014), och år 2012 (sjätte och sjunde styckena i skälen till genomförandeförordning nr 790/2014).
17.

X-Steuerberatungsgesellschaft medverkade bland annat när C Ltd upprättade sin skattedeklaration för omsättningen beskattningsåret 2010. Finanzamt Hannover-Nord (skattemyndighet i Hannover-Nord), motparten i det nationella målet, vägrade dock genom beslut av den 12 mars 2012 att godkänna bolaget som ombud för C Ltd i enlighet med 80 § femte stycket i skattelagen, med motiveringen att bolaget inte var behörigt att yrkesmässigt tillhandahålla skatterådgivning.
78.

För att undanröja varje rimligt tvivel hos enskilda och för att bevara den tilltro som opartiskheten syftar till att skapa (i enlighet med talesättet ”justice must not only be done, it must also be seen to be done” ( 44 )), innebär således kravet på opartiskhet att det ska antas regler om bland annat domstolens sammansättning, ledamöternas utnämning och mandat liksom på vilka grunder de kan avträda samt jävsgrunder och grunder för avsättning. ( 45 )
6.

I artikel 37 i tullkodexen föreskrivs följande: ”1. Varor som förs in till gemenskapens tullområde skall underkastas tullövervakning från och med införseln. De får utsättas för tullkontroller enligt gällande bestämmelser. 2. De skall kvarstå under denna övervakning under den tid som krävs för att i förekommande fall fastställa deras tullstatus och i fråga om icke-gemenskapsvaror till dess att deras tullstatus förändras, de förs in i en frizon eller ett frilager eller återexporteras eller förstörs enligt artikel 182, dock utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 82.1.”
7.

Enligt artikel 6.1 ska varje tillverkare eller importör av ett ämne, som sådant eller ingående i en eller flera blandningar, i mängder på minst ett ton per år lämna in en registreringsanmälan till kemikaliemyndigheten, såvida det inte föreskrivs annat i Reachförordningen. På samma sätt ska varje producent eller importör av varor, i enlighet med artikel 7.1, lämna in en registreringsanmälan för alla ämnen som ingår i varorna till kemikaliemyndigheten om mängden av ämnet i varorna överstiger totalt ett ton per producent eller importör per år och ämnet är avsett att avges under normala eller rimligen förutsebara användningsförhållanden.
86.

Under alla omständigheter avser den hänskjutande domstolens fråga således uteslutande frågan huruvida förordning nr 2201/2003 ska tolkas så att den franska domstolens behörighet, som har fastställts i den mening som avses i artikel 19 i nämnda förordning när det gäller den ansökan om hemskillnad som svaranden i målet vid den hänskjutande domstolen lämnade in den 30 mars 2011, ”fortfarande” ska anses ha fastställts under omständigheterna i målet vid den hänskjutande domstolen och om den, följaktligen, ska vilandeförklara målet och i förekommande fall självmant avvisa detta till förmån för den franska domstolen, inom ramen för det äktenskapsskillnadsförfarande som käranden i målet vid den hänskjutande domstolen inledde vid denna franska domstol den 13 juni 2014.
2.

I tvisten mellan tre sammanslutningar av producenter av alkohol, nämligen The Scotch Whisky Association, Confédération européenne des producteurs de spiritueux och Comité européen des entreprises vins (CEEV) ( 6 ), å ena sidan, och The Lord Advocate och The Advocate General for Scotland, å andra sidan, framställde Court of Session (Skottland) (Förenade kungariket) en begäran om förhandsavgörande till EU-domstolen för att få klarhet i huruvida ett lagstadgat minimipris är förenligt med dels Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 ( 7 ) dels artiklarna 34 FEUF och 36 FEUF.
10.

För koncerner gäller enligt artikel 223 A i den allmänna lagen om skatter under vissa villkor en undantagsbestämmelse om gemensam beskattning: ”Ett bolag kan vara ensamt skattskyldigt till inkomstskatt för juridiska personer med avseende på hela det samlade resultatet i den koncern som omfattar bolaget självt och de bolag i vilka detta, direkt eller indirekt via bolag i koncernen, oavbrutet har ägt minst 95 procent av aktiekapitalet under hela räkenskapsåret. ... Endast bolag ... vars resultat är skattepliktigt till inkomstskatt för juridiska personer på de villkor som uppställs i gemenskapsrätten kan ingå i koncernen. ...”
71.

Även i den tyska och i den engelska språkversionen är ordalydelsen identisk i artikel 13.1 i direktiv 2006/112 och i artikel 4.5 första stycket i sjätte direktivet. På tyska anges ”Staaten, Länder, Gemeinden und sonstige Einrichtungen des öffentlichen Rechts”, medan den engelska versionen lyder ”states, regional and local government authorities and other bodies governed by public law”.
53.

Låt oss som ett mer konkret exempel ta en jordbrukare som ingår ett avtal med en skidanläggning. Enligt avtalet odlar jordbrukaren gräs men låter också nötkreatur beta på de aktuella arealerna, vilka under vintersäsongen ingår i det område där skidåkning äger rum. Med andra ord används samma arealer för olika verksamheter. Så länge den verksamhet som inte är jordbruksverksamhet inte gör det svårare för jordbrukaren att odla marken och skörda grödan under de relevanta delarna av året, kan den emellertid knappast sägas utgöra en olägenhet som kan innebära ett större hinder för jordbrukarens jordbruksverksamhet. Här finns det uppenbara paralleller att dra till anordnandet av militärövningar: att sådana övningar anordnas på den aktuella arealen (huruvida detta faktiskt är fallet ankommer det som sagt på Vestre Landsret att undersöka) innebär inte i sig att arealen inte längre faller under begreppet stödberättigande hektar, såvida inte övningarna medför ett större hinder för den aktuella jordbruksverksamheten.
42.

Kommissionen har vidare hävdat att den under alla omständigheter har bevisat, i enlighet med principerna i domstolens praxis, att klaganden deltog i kartellen under hela den omtvistade perioden. ( 9 ) Bevisen för hur länge ett företag har deltagit i en kartell är för övrigt en fråga om faktiska omständigheter. Den omständigheten att det i förevarande fall inte finns någon bevisning för att det förekom konkurrensbegränsande kontakter eller deltagande i sådana kontakter under en ettårsperiod räcker inte i sig för att fastställa att deltagandet i kartellen hade avbrutits. ( 10 ) Klagandens argument att denna frånvaro, på grund av sin varaktighet och kontinuitet, var av en exceptionell karaktär visar inte att klaganden inte deltog i kartellen, eftersom klaganden även vid tidigare tillfällen varit frånvarande från samordnande möten. Som tribunalen har betonat kunde klaganden däremot, under den omtvistade perioden, dra nytta av de uppgifter som erhållits under tidigare möten och de avtal som slutits. Enligt kommissionen var det således korrekt av tribunalen att slå fast att denna frånvaro från ett fåtal möten endast var en enstaka händelse kopplad till en viss person och inte på något sätt utgjorde ett avbrott i klagandens deltagande i kartellen.
14.

Under dessa omständigheter beslutade den hänskjutande domstolen att förklara målet vilande och att ställa följande tolkningsfrågor till domstolen: ”1) Ska artikel 2.1 b och c i [direktiv 2008/7] tolkas så, att ett kommanditaktiebolag ska anses utgöra en kapitalassociation i den mening som avses i denna bestämmelse om det följer av bolagets rättsliga ställning att enbart en del av kapitalet och en del av delägarna uppfyller de krav som ställs i artikel 2.1 b och c i direktivet? 2) Om den första frågan besvaras nekande: Ska artikel 9 i [direktiv 2008/7] tolkas så, att den rätt för medlemsstaterna som föreskrivs i direktivet att inte betrakta de företagsenheter som anges i artikel 2.2 i [direktiv 2008/7] som kommanditaktiebolag, innebär att det står medlemsstaterna fritt att bestämma huruvida de ska påföra skatt [på kapitaltillskott på dessa enheter]?”
6.

Mapfre Warranty SpA (tidigare Nuovi Servizi Auto, nedan kallat bolaget Mapfre Warranty) är ett bolag bildat enligt italiensk rätt som bedriver verksamhet i Frankrike under namnet NSA Sage. Verksamheten består i att erbjuda en garanti ( 3 ) för fel i begagnade bilar. I praktiken erbjuder professionella återförsäljare av begagnade bilar köpare en kompletterande garanti för fel i vissa särskilt angivna delar under en bestämd period från inköpet av den begagnade bilen. För det fall att ett fel som omfattas av garantin uppkommer under garantiperioden ska köparen av bilen vända sig till den bilverkstad som valts ut (det behöver inte vara den bilverkstad som tillhör återförsäljaren av bilen), som gör en bedömning av reparationskostnaderna och överlämnar denna till bolaget Mapfre Warranty. När bolaget godkänt denna kostnadsberäkning utför bilverkstaden reparationen och bolaget Mapfre Warranty betalar kostnaderna för den. Under den del av den period som det nationella målet avser var bolaget Mapfre Warranty, genom bolaget Mapfre Asistencia compania internacional de seguros y reaseguros (nedan kallat bolaget Mapfre Asistencia), försäkrat mot förluster som kan uppkomma till följd av denna verksamhet. Jag kommer senare i detta förslag till avgörande i detalj befatta mig med den verksamhet som Mapfre Warranty bedrev samt rättsförhållandet mellan Mapfre Warranty och olika aktörer i transaktionen, eftersom denna fråga står i centrum i den nationella tvisten.