Domstolens dom (fjärde avdelningen) den 24 oktober 1996. - H. J. A. M. van Iersel (konkursförvaltare i konkursen avseende Pluimvee- en wildverwerkende industrie De Venhorst BV) mot Staatssecretaris van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij. - Begäran om förhandsavgörande: College van Beroep voor het Bedrijfsleven - Nederländerna. - Hygienundersökningar och kontroller - Förutsättningar under vilka ett företag är skyldigt att betala avgifter i samband med styckning. - Mål C-86/94.



Rättsfallssamling 1996 s. I-05261



Sammanfattning

Parter

Domskäl

Beslut om rättegångskostnader

Domslut



Nyckelord

Jordbruk - Tillnärmning av lagstiftningar i fråga om hygienkontroll - Finansiering av hygienundersökningar och kontroller av färskt kött - Direktiv 85/73 - Storleken på de avgifter som fastställs genom beslut 88/408 - Del av avgift i samband med styckning - Begränsning till sådana kvantiteter av kött som faktiskt har benats ur eller styckats i styckningslokalen

(Rådets direktiv 85/73; rådets beslut 88/408, artikel 3.1)

Sammanfattning

Artikel 3.1 i beslut 88/408 om storleken på de avgifter som skall tas ut för hygienundersökningar och kontroller av färskt kött, enligt direktiv 85/73/EEG om finansieringen av dessa avgifter, skall tolkas så, att den del av avgiften som avser kontroller och undersökningar i samband med styckning är exigibel endast beträffande sådant kött som faktiskt har benats ur eller styckats under den del av produktionen som äger rum mellan slakten av djuret och lagringen av köttet, och inte beträffande allt kött som finns i styckningslokalen, oavsett om det där behandlas genom urbening eller styckning.

Parter

I mål C-86/94,

angående en begäran enligt artikel 177 i EG-fördraget, från College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nederländerna), att domstolen skall meddela ett förhandsavgörande i det vid den nationella domstolen anhängiga målet mellan

H.J.A.M. van Iersel (konkursförvaltare i konkursen avseende Pluimvee- en wildverwerkende industrie De Venhorst BV)

och

Staatssecretaris van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij,

angående tolkningen av rådets beslut 88/408/EEG av den 15 juni 1988 om storleken på de avgifter som skall tas ut för hygienundersökningar och kontroller av färskt kött enligt direktiv 85/73/EEG (EGT nr L 194, s. 24; vid översättningen fanns ingen svensk version att tillgå)

meddelar

DOMSTOLEN

(fjärde avdelningen)

sammansatt av avdelningsordföranden J.L. Murray (referent) samt domarna C.N. Kakouris och P.J.G. Kapteyn,

generaladvokat: F.G. Jacobs,

justitiesekreterare: R. Grass,

med beaktande av de skriftliga yttranden som har inkommit från:

- H.J.A.M van Iersel, konkursförvaltare i konkursen avseende Pluimvee- en wildverwerkende industrie De Venhorst BV, genom advokaten P.A. Wackie Eysten, Haag,

- Nederländernas regering, genom juridiske rådgivaren A. Bos, utrikesministeriet, i egenskap av ombud,

- Europeiska gemenskapernas kommission, genom juridiske rådgivaren T. van Rijn, i egenskap av ombud,

med hänsyn till referentens rapport,

och efter att den 30 november 1995 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,

följande

Dom

Domskäl

1 College van Beroep voor het Bedrijfsleven har genom beslut av den 24 december 1993, som inkom till domstolen den 9 mars 1994, begärt att domstolen enligt artikel 177 i EG-fördraget skall meddela ett förhandsavgörande angående tolkningen av rådets beslut 88/408/EEG av den 15 juni 1988 om storleken på de avgifter som skall tas ut för hygienundersökningar och kontroller av färskt kött enligt direktiv 85/73/EEG (EGT nr L 194, s. 24; vid översättningen fanns ingen svensk version att tillgå).

2 Denna fråga har uppkommit inom ramen för en tvist mellan bolaget Pluimvee- en wildverwerkende industrie De Venhorst (nedan kallat De Venhorst) och Staatssecretaris van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij (statssekreteraren vid det nederländska ministeriet för jordbruk, naturvård och fiske) angående betalning av den avgift som har begärts för undersökning av en styckningslokal. Till följd av att De Venhorst försattes i konkurs övertogs talan av H.J.A.M. van Iersel, vilken hade förordnats som konkursförvaltare enligt de nederländska bestämmelserna på området.

3 Rådets direktiv 71/118/EEG av den 15 februari 1971 om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött av fjäderfä (EGT nr L 55, s. 23), vilket sedan dess har ändrats vid upprepade tillfällen, är ägnat att på området för kött av fjäderfä närma medlemsstaternas hygienbestämmelser för slakterier och transporter. I artikel 3.1 i detta direktiv föreskrivs att varje avsändande medlemsstat skall upprätta ett system enligt vilket veterinärer utför hygienundersökningar och kontroller. Dessa undersökningar och kontroller gäller de företag där köttet behandlas, den utförda behandlingen och själva köttets tillstånd.

4 I artikel 3.1 B i direktiv 71/118, i dess lydelse enligt rådets direktiv 75/431/EEG av den 10 juli 1975 (EGT nr L 192, s. 6), uppställs följande krav:

"B. I fråga om slaktkroppar eller urbenat kött:

a) det har styckats i godkända styckningslokaler som kontrolleras i enlighet med artikel 5.1,

b) det har styckats och framställts i enlighet med kraven i kapitel VIII i bilaga 1 och kommer från

- färskt kött från djur som slaktats i medlemsstaten och som uppfyller kraven i detta direktiv,

- färskt kött som förts in från en annan medlemsstat och som uppfyller kraven i detta direktiv,

- färskt kött som importerats från tredje land i enlighet med kraven som fastställs i gemenskapsbestämmelserna om import av färskt kött av fjäderfä från tredje land,

c) det har förvarats i enlighet med kraven i kapitel XII i bilaga 1,

d) det har kontrollerats av en officiell veterinär i enlighet med kapitel IX i bilaga 1,

e) det uppfyller kraven i A c, e, g och h."

5 I kapitel VIII i bilaga 1, rubricerat "BESTÄMMELSER RÖRANDE KÖTT SOM ÄR AVSETT FÖR STYCKNING", till vilket det hänvisas i artikel 3.1 B b i direktiv 71/118, i dess lydelse enligt direktiv 75/431, fastställs bestämmelser rörande kött som är avsett för styckning. I kapitel XII i bilaga 1, rubricerat "LAGRING", till vilket det hänvisas i artikel 3.1 B c i direktiv 71/118, i dess lydelse enligt direktiv 75/431, preciseras den temperatur vid vilken färskt kött av fjäderfä skall förvaras efter kylning.

6 I kapitel IX i bilaga 1, rubricerat "HYGIENKONTROLL AV STYCKAT KÖTT", till vilket det hänvisas i artikel 3.1 B d i direktiv 71/118, i dess lydelse enligt direktiv 75/431, föreskrivs följande:

"41. Styckningslokalerna skall inspekteras av en officiell veterinär.

42. Den officiella veterinärens kontroll skall omfatta:

a) kontroll av förteckningarna över färskt kött som har tagits in på anläggningen och över styckat kött som lämnat denna,

b) hygienkontroll av färskt kött som har tagits in i styckningslokalerna,

c) kontroll av hygienen beträffande lokaler, installationer och redskap samt av personalens hygien,

d) uttagning av alla nödvändiga prover för laboratorieundersökningar avsedda att upptäcka t.ex. förekomst av skadliga mikroorganismer, tillsatser eller andra otillåtna kemiska ämnen. Resultaten av sådana undersökningar skall journalföras,

e) alla andra kontroller som han bedömer kunna bidra till att detta direktiv följs."

7 Fram till dess att rådets direktiv 85/73/EEG av den 29 januari 1995 om finansiering av hygienundersökningar och kontroller av färskt kött och fjäderfäkött (EGT nr L 32, s. 14) antogs reglerade varje medlemsstat själv frågan om finansiering av de undersökningar och kontroller som närmare angavs i direktiv 71/118. Med hänsyn till att detta förhållande kunde påverka konkurrensvillkoren inom gemenskapen fastställde rådet genom direktiv 85/73 harmoniserade regler för finansieringen av dessa undersökningar och kontroller. I artikel 1.1 första strecksatsen i direktivet föreskrivs följande:

"Medlemsstaterna skall säkerställa att man från och med den 1 januari 1986

- tar ut avgifter för att täcka kostnaderna för hygienundersökningar och kontroller när ett djur enligt punkt 2 slaktas."

8 I artikel 2.1 i direktiv 85/73 föreskrivs att rådet skall fastställa avgiftsbeloppet eller avgiftsbeloppen, principer och tillämpningsföreskrifter för direktivet, samt möjliga undantag.

9 Rådet antog därefter beslut 88/408.

10 Den avgift som föreskrivs i beslut 88/408 omfattar samtliga hygienundersökningar och kontroller. I detta beslut föreskrivs att medlemsstaternas myndigheter skall ta ut ett belopp för samtliga undersökningar avseende slakt av fjäderfä (artikel 2.3), för administrativa kostnader och undersökning av förekomst av restsubstanser (artikel 2.4), och för kontroller och undersökningar i samband med styckning (artikel 3). I artikel 4 i beslut 88/408 föreskrivs att medlemsstaterna skall ta ut ett belopp som motsvarar den faktiska kostnad som krävs för kontroll och undersökning i samband med att kött som är föremål för lagring tas in i eller ut ur lager.

11 I artikel 5.1 i beslut 88/408 föreskrivs att det belopp som avses i artikel 2 skall ersätta alla andra skatter eller avgifter med avseende på hygien som medlemsstaternas nationella, regionala eller kommunala myndigheter tar ut för de undersökningar och kontroller av färskt kött som avses i artikel 1 och för intygen i samband med dessa.

12 I artikel 6.1 i beslut 88/408 föreskrivs att det ankommer på den fysiska eller juridiska person som låter utföra slakten, styckningen eller lagringen att betala avgiften.

13 Artikel 3 i beslut 88/408 har följande lydelse:

"1. Den del av avgiften som täcker kontrollerna och undersökningarna i samband med den styckning som avses i artikel 3.1 B i direktiv 64/433/EEG och i artikel 3.1 B b i direktiv 71/118/EEG, skall fastställas till ett schablonbelopp om 3 ecu per ton icke benfritt kött som skall benas ur och som är avsett för styckning.

2. Det belopp som anges i punkt 1 skall läggas till de belopp som avses i artikel 2.1.

3. Bestämmelserna i artikel 2.1 och 2.5 gäller i tillämpliga delar.

4. I de fall då styckningen utförs i den anläggning där köttet erhålls, skall de belopp som föreskrivs i punkt 1 nedsättas med upp till 50 procent."

14 Direktiv 71/118 har på nytt ändrats genom rådets direktiv 92/116/EEG av den 17 december 1992 (EGT nr L 62, 1993, s. 1). Konungariket Nederländerna skulle införliva direktiv 92/116/EEG den 1 januari 1994, varför detta direktiv inte är tillämpligt på tvisten vid den nationella domstolen.

15 I den nederländska förordningen från år 1985 om hygienundersökning och handel med färskt kött av fjäderfä (nedan kallad den nationella förordningen) - som statssekreteraren vid det nederländska ministeriet för jordbruk, naturvård och fiske antog den 20 juni 1985 med stöd av artiklarna 13.1, 13.2, 19.1 och 26 i den nederländska lagen om jordbruk - i dess ändrade lydelse enligt förordning av den 13 december 1990, vilken antogs för att genomföra beslut 88/408, föreskrivs bland annat följande:

"Artikel 22a

1. Den styckningsanläggning som har godkänts i enlighet med artikel 16 skall för hygienundersökningar som företas under arbetstid betala en avgift om 6,97 HFL per ton icke urbenat kött som är avsett för styckning.

2. Avgiften uppgår, med avvikelse från vad som föreskrivs i punkt 1, till 3,50 HFL per ton kött som skall benas ur, då köttet styckas i den lokal där det har erhållits."

16 De Venhorst drev ett slakteri för och bedrev handel med fjäderfä fram till dess att bolaget försattes i konkurs.

17 Verksamheten vid slakteriet omfattade en produktionsprocess som inleddes med slakt av levande fjäderfän och avslutades med att de plockade och urtagna kycklingarna, vilka hade sorterats efter vikt och förpackats i plast, lagrades. Cirka 95 procent av de kycklingar som hade slaktats i det slakteri som innehades av käranden i målet vid den nationella domstolen hade inte styckats och benats ur utan hade lagrats som hela kycklingar. De Venhorst styckade och benade endast ur sådana kycklingar som inte uppnådde en viss vikt och som var av sämre kvalitet. All slakt, plockning, uttagning av inälvor, sortering, vägning, styckning, förpackning och lagring av kycklingarna ägde rum i samma lokal.

18 Distriktsdirektören för Rijkdienst voor de keuring van Vee en Vlees (nederländska nationella byrån för undersökning av boskap och kött, nedan kallad RVV) begärde genom fyra beslut, vilka med stöd av en nationell förordning hade fattats den 10 april 1991, den 8 juli 1991, den 24 januari 1992 och den 18 februari 1992, att käranden i målet vid den nationella domstolen skulle betala avgifterna för de hygienundersökningar som företogs i samband med den produktionsprocess som avsåg slakt, styckning och lagring. Den vid den nationella domstolen pågående tvisten rör endast de avgifter som har tagits ut i samband med den del av produktionen som ägde rum i styckningslokalen.

19 Av beslutet om hänskjutande framgår att RVV beräknade den del av avgiften som avsåg undersökningen av styckningarna på grundval av den sammantagna vikten av de kycklingar som hade placerats i den lokal där styckningen ägde rum.

20 De Venhorst anser att denna beräkningsgrund var orättvis i den mån endast 5 procent av de kycklingar som hade placerats i denna lokal hade styckats och benats ur. Bolaget anförde därför klagomål mot RVV:s beslut inför statssekreteraren vid det nederländska ministeriet för jordbruk, naturvård och fiske, vilken ogillade klagomålet.

21 Eftersom käranden i målet vid den nationella domstolen ansåg att meningen "kött som skall benas ur och som är avsett för styckning", som återges i artikel 22a.1 i den nationella förordningen och i artikel 3 i beslut 88/408, innebär att en avgift endast är exigibel beträffande sådant icke benfritt kött som faktiskt har styckats i styckningslokalen, klagade den följaktligen på detta beslut vid College van Beroep voor het Bedrijfsleven.

22 Eftersom det i tvisten uppkommer en tolkningsfråga avseende artikel 3.1 i beslut 88/408, beslutade den nationella domstolen att förklara målet vilande och att till domstolen ställa följande tolkningsfrågor:

"Skall artikel 3.1 i rådets beslut 88/408/EEG av den 15 juni 1988 tolkas så, att den del av den avgift som avses i denna bestämmelse är exigibel endast beträffande sådant kött som faktiskt har benats ur eller styckats under den del av produktionen som äger rum mellan slakten av djuret och lagringen av köttet, eller skall den tolkas så, att avgiften är exigibel beträffande allt kött som har mottagits vid styckningslokalen, oavsett om det där på något sätt behandlas genom urbening eller styckning?

Om bestämmelsen skall tolkas på ett annat sätt, vilken är i så fall den korrekta tolkningen?"

23 Genom dessa frågor önskar den nationella domstolen i huvudsak få veta om den del av avgiften som avses i artikel 3.1 i beslut 88/408, som tas ut för kontroller och undersökningar i samband med styckning, skall beräknas på grundval av de kvantiteter kött av fjäderfä som faktiskt har benats ur och styckats under den del av produktionen som äger rum mellan slakten av djuret och köttets lagring, eller på grundval av allt kött som finns i den lokal där styckningen äger rum.

24 Det finns anledning att påpeka att beslut 88/408 uteslutande avser storleken på de avgifter som skall tas ut för de undersökningar och kontroller som räknas upp i direktiv 71/118, i dess lydelse enligt direktiv 75/431, och de grunder på vilka dessa avgifter skall beräknas. Beslutet har inte i sig någon inverkan på de skyldigheter att företa undersökningar och kontroller som anges i nämnda direktiv.

25 I artikel 3.1 i beslut 88/408 fastställs den del av avgiften som omfattar kontroller och undersökningar i samband med sådan styckning som avses i artikel 3.1 B b i direktiv 71/118, i dess lydelse enligt direktiv 75/431. Denna avgift skall fastställas till ett schablonbelopp om 3 ecu per ton icke benfritt kött som skall benas ur och som är avsett för styckning. I artikel 3.1 B b i direktiv 71/118, i dess lydelse enligt direktiv 75/431, preciseras, vad beträffar delar av slaktkroppar eller benat ur kött, att dessa skall ha styckats och framställts i enlighet med kraven i kapitel VIII i bilaga 1. I kapitel VIII i bilaga 1 fastställs kraven rörande kött som är avsett för styckning. I kapitlet preciseras särskilt de platser där sådant färskt kött som är avsett för styckning skall placeras och föreskrivs att köttet skall transporteras till ett kylrum omedelbart efter att det har styckats och emballerats på föreskrivet sätt.

26 Det är i själva verket i artikel 3.1 B d i direktiv 71/118, i dess lydelse enligt direktiv 75/431, och i kapitel IX i bilaga 1 till direktivet, till vilket det hänvisas i artikeln, som de kontroller preciseras vilka skall utföras i styckningslokalen. I artikel 3.1 B d krävs att delarna av slaktkropparna eller av det urbenade köttet, i enlighet med bestämmelserna i kapitel IX, skall kontrolleras av en officiell veterinär.

27 Kapitel IX i bilaga 1 till direktiv 71/118, i dess lydelse enligt direktiv 75/431, i vilket de kontroller och undersökningar som skall företas i samband med styckning preciseras, rubriceras "HYGIENKONTROLL AV STYCKAT KÖTT". I detta kapitel ges föreskrifter om den officiella veterinärens kontroll av förteckningarna över färskt kött som har tagits in på anläggningen och över styckat kött som har lämnat denna och om undersökning av färskt kött som finns i styckningslokalen. I kapitlet ges även föreskrifter om kontrollen av lokalernas hygien, om uttagning av alla nödvändiga prover för erforderliga laboratorieundersökningar och om alla andra kontroller som den officiella veterinären bedömer kunna bidra till att direktivet följs.

28 Storleken på den avgift som skall tas ut för de undersökningar och kontroller som fastställs i kapitel IX i bilaga 1 regleras enligt bestämmelserna i artikel 3.1 i beslut 88/408. Artikeln utgör den enda bestämmelse där storleken på den avgift som skall tas ut för undersökningar och kontroller i samband med styckning anges. Tillämpningen av nämnda artikel begränsas uttryckligen till kött som skall benas ur och som är avsett för styckning. Följaktligen skall även den avgift som skall tas ut för de undersökningar och kontroller som preciseras i kapitel IX i bilaga 1 till direktiv 71/118, i dess lydelse enligt direktiv 75/431, begränsas till sådana undersökningar och kontroller som avser kvantiteter kött av fjäderfä vilka faktiskt har styckats och benats ur.

29 Det är inte den omständigheten att det finns kött i styckningslokalen som ger upphov till en avgift. Samtliga delar av den avgift som föreskrivs enligt beslut 88/408 skall beräknas på grundval av köttets vikt. I artikel 3.1 i beslut 88/408 preciseras att den avgift som avser kontroller och undersökningar i samband med styckning skall beräknas på grundval av vikten av det icke benfria kött som skall benas ur och som är avsett för styckning. Följaktligen är denna avgift exigibel endast beträffande sådant icke benfritt kött som faktiskt har styckats i styckningslokalen.

30 Den nederländska regeringen anser emellertid att syftet med förordningen är att övervältra alla de kostnader för hygienundersökningar och kontroller som hänför sig till styckning på den person till vars förmån dessa kostnader har uppkommit. Regeringen bedömer att, om inte den uppfattningen antogs enligt vilken avgiften är exigibel beträffande allt kött som inkommer till styckningslokalen, oberoende av huruvida köttet skall benas ur eller styckas, skulle detta - då kött tas in i styckningslokalen utan att där styckas eller benas ur - leda till att kostnaderna för kontroller och undersökningar under den del av produktionen som äger rum mellan slakten och lagringen inte skulle övervältras med hjälp av en avgift utan betalas av medlemsstaterna.

31 Detta argument kan inte godtas.

32 Såsom redan har klargjorts fastställs storleken på den avgift som skall tas ut för undersökningar och kontroller i samband med styckning i beslut 88/408. I artikel 2.2 i beslutet föreskrivs endast vissa fall där medlemsstaterna kan avvika från dessa nivåer. Det kan, med hänsyn till sådana bestämmelser, inte komma i fråga för en medlemsstat, som anser att de schablonmässiga nivåer som fastställs i beslutet inte är tillräckliga för att täcka kostnaderna för undersökningar och kontroller, att tolka artikel 3.1 i beslut 88/408 på det sätt som förordas av den nederländska regeringen, eftersom denna tolkning för övrigt är oförenlig med bestämmelsens syfte.

33 Med hänsyn till det ovan anförda sammantaget skall artikel 3.1 i beslut 88/408 tolkas så, att den del av avgiften som avses i denna bestämmelse är exigibel endast beträffande sådant kött som faktiskt har benats ur eller styckats under den del av produktionen som äger rum mellan slakten av djuret och lagringen av köttet.

Beslut om rättegångskostnader

Rättegångskostnader

34 De kostnader som har förorsakats den nederländska regeringen och Europeiska gemenskapernas kommission, vilka har inkommit med yttranden till domstolen, är inte ersättningsgilla. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna.

Domslut

På dessa grunder beslutar

DOMSTOLEN

(fjärde avdelningen)

- angående den fråga som genom beslut av den 24 december 1993 har förts vidare av College van Beroep voor het Bedrijfsleven - följande dom:

Artikel 3.1 i rådets beslut 88/408/EEG av den 15 juni 1988 om storleken på de avgifter som skall tas ut för hygienundersökningar och kontroller av färskt kött enligt direktiv 85/73/EEG skall tolkas så, att den del av avgiften som avses i denna bestämmelse är exigibel endast beträffande sådant kött som faktiskt har benats ur eller styckats under den del av produktionen som äger rum mellan slakten av djuret och lagringen av köttet.