ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SV Europeiska unionens officiella tidning C 295/23

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale di Milano (Italien) den 26 juli 2012 — Nintendo Co. m.fl. mot PC Box Srl och 9Net Srl

(Mål C-355/12)

2012/C 295/41

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Tribunale di Milano

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: Nintendo Co., Ltd, Nintendo of America Inc. och Nintendo of Europe GmbH

Svarande: PC Box Srl och 9Net Srl

Tolkningsfrågor

1. Ska artikel 6 i direktiv 2001/29/EG, (1) med beaktande av bland annat skäl 48 i detta direktiv, tolkas på så sätt att skyddet för tekniska skyddsåtgärder avseende upphovsrättsligt skyddade verk och andra alster även kan omfatta ett system som tillverkas och säljs av ett och samma företag och i vars hårdvara har installerats en anordning som kan känna igen en autentiseringskod, på ett separat medium innehållande det skyddade verket (videospel som tillverkats av samma företag eller av tredje man som är innehavare av skyddade verk), utan vilken det inte är möjligt att visualisera och använda nämnda verk i systemet, varför denna apparat innehåller ett system som utesluter all interoperabilitet i förhållande till apparater och tillbehör som inte härrör från tillverkaren av systemet?

2. För det fall det ska göras en bedömning av huruvida användningen av en produkt eller komponent i syfte att kringgå en teknisk skyddsåtgärd ska anses utgöra den huvudsakliga användningen jämfört med andra syften eller annan användning av kommersiellt intresse önskas svar på följande fråga: Ska artikel 6 i direktiv 2001/29/EG, med beaktande av bland annat skäl 48 i detta direktiv, tolkas på så sätt att nationell domstol vid denna bedömning ska tillämpa kriterier som betonar den specifika, av rättighetshavaren tilltänkta användningen av den produkt som tillförs det skyddade innehållet, eller ska nationell domstol i stället eller samtidigt tillämpa kvantitativa kriterier avseende omfattningen av den alternativa användningen eller kvalitativa kriterier, det vill säga kriterier som avser användningens art och betydelse?

(1) EUT L 167, s. 10.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 118/11

Begäran om förhandsavgörande framställd av Østre Landsret (Danmark) den 31 januari 2012 — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs mot Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

(Mål C-49/12)

2012/C 118/17

Rättegångsspråk: danska

Hänskjutande domstol

Østre Landsret

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Motpart: Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

Tolkningsfrågor

Ska artikel 1 i rådets förordning (EG) nr 44/2001 (1) av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område tolkas så, att dess tillämpningsområde omfattar en talan, enligt vilken myndigheterna i en medlemsstat framställer skadeståndsanspråk mot företag och fysiska personer, som har sitt hemvist i en annan medlemsstat, grundat på ett påstående — i enlighet med den förstnämnda medlemsstatens nationella rätt — om en olaglig sammansvärjning med syfte att begå bedrägeri genom medverkan till undandragande av mervärdesskatt som ska betalas till den första medlemsstaten?

(1) EGT L 12, s. 1.
b)

begreppet ”surrogatmoder” anses avse sådana omständigheter när en kvinna har varit gravid med och fött ett barn för en blivande moders räkning? 1. Har en blivande mor som får barn genom surrogatavtal enligt artikel 1.1, 2 c, 8.1 och/eller 11.2 b i direktiv 92/85/EEG (1) om arbetstagare som är gravida rätt till föräldraledighet? 2. Har en blivande mor som får barn genom surrogatavtal enligt direktiv 92/85/EEG om arbetstagare som är gravida rätt till föräldraledighet om hon: a) avser amma barnet efter förlossningen och/eller b) faktiskt ammar barnet efter förlossningen? 3. Utgör den omständigheten att en arbetsgivare nekar en blivande mor som får barn genom surrogatavtal föräldraledighet ett åsidosättande av artikel 14 jämförd med artikel 2.1 a, b och/eller 2.2 c i direktiv 2006/54/EG (2)? 4. Utgör den omständigheten att en arbetsgivare nekar en blivande mor som får barn genom surrogatavtal föräldraledighet ett åsidosättande av artikel 14 jämförd med artikel 2.1 a, b och/eller 2.2 c i direktiv 2006/54/EG på grund av denna arbetstagares anknytning till surrogatmodern? 5. Utgör den omständigheten att en blivande mor som får barn genom surrogatavtal utsätts för mindre förmånlig behandling ett åsidosättande av artikel 14 jämförd med artikel 2.1 a, b och/eller 2.2 c i direktiv 2006/54/EG på grund av den blivande moderns anknytning till surrogatmodern? 6. Om svaret på den fjärde frågan är jakande, är den blivande moderns ställning som blivande moder tillräcklig för att hon ska tillerkännas rätten till föräldraledighet på grund av hennes anknytning till barnets surrogatmoder? 7. Om svaret på någon av frågorna 1, 2, 30 och 44 är jakande: 7.1. Har tillämpliga delar av direktiv 92/85/EEG om arbetstagare som är gravida direkt effekt? 7.2. Har tillämpliga delar av direktiv 2006/54/EG direkt effekt?
SV Europeiska unionens officiella tidning C 65/3

Begäran om förhandsavgörande framställd av First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Förenade konungariket) den 28 november 2011 — Grattan plc mot The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Mål C-606/11)

2012/C 65/05

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Grattan plc.

Motpart: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Tolkningsfrågor

För det fallet att domstolen bedömer att den första tolkningsfrågan i mål Littlewoods Retail Limited mot The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (C-591/10) ska besvaras nekande:

1. Innebär de unionsrättsliga principerna om effektivitet och likvärdighet att ersättning för överskjutande mervärdesskatt i strid med unionsrätten måste ske genom en enda transaktion både vad avser återbetalning av de huvudsakliga summor som utgetts som för högt utbetalda belopp och för användarvärdet av dessa belopp och/eller ränta?

2. För det fall det finns alternativa ersättningsmetoder enligt nationell lag, innebär den omständigheten att dessa inte föreskrivs enligt lagstadgade bestämmelser gällande det huvudsakliga återbetalningsanspråket och överklagande avseende förvaltningsbeslut om dessa anspråk att effektivitets- och likvärdighetsprincipen har åsidosatts?
SV Europeiska unionens officiella tidning C 370/19

Begäran om förhandsavgörande framställd av Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Förenade kungariket) den 17 september 2011 — Olaitan Ajoke Alarape och Olukayode Azeez Tijani mot Secretary of State for the Home Department

(Mål C-529/11)

2011/C 370/31

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Olaitan Ajoke Alarape och Olukayode Azeez Tijani

Motpart: Secretary of State for the Home Department

Tolkningsfrågor

1) Är det nödvändigt för ett barn att vara i) beroende av föräldern för sin försörjning, ii) vara bosatt i förälderns hushåll och iii) erhålla känslomässigt stöd från föräldern för att föräldern i fråga ska anses ha den ”faktiska vårdnaden” om barnet och kunna härleda uppehållsrätt från ett barn som är över 21 år och som utövar en rätt till utbildning enligt artikel 12 i förordning nr 1612/68 (nu artikel 10 i förordning (EG) nr 492/2011 (1))?

2) För det fall en förälder inte behöver visa att alla tre ovanstående omständigheter är uppfyllda för att tillerkännas en härledd uppehållsrätt, är det tillräckligt att visa att bara en, eller bara två, av omständigheterna är uppfyllda?

3) Med avseende på ii) ovan, kan ett studerande barn som uppnått vuxen ålder fortfarande anses bosatt i ett gemensamt hushåll med sin förälder eller sina föräldrar även om studenten bor på annan plats än i hemmet under studietiden (bortsett från lov och enstaka helger)?

4) Med avseende på iii) ovan, är det nödvändigt att det känslomässiga stödet från föräldern är av viss beskaffenhet (det vill säga nära i känslomässig eller fysisk bemärkelse) eller är det tillräckligt att det består i ett vanligt känslomässigt band mellan en förälder och ett vuxet barn?

5) I fall då en person har haft unionsrättslig uppehållsrätt enligt artikel 12 i förordning nr 1612/68 (nu artikel 10 i förordning (EG) nr 492/2011) under en fortlöpande period av mer än fem år, ska ett sådant uppehåll beaktas för förvärv av permanent uppehållsrätt enligt kapitel IV i direktiv 2004/38/EG (2) avseende ”permanent uppehållsrätt” och medföra att uppehållskort ska utfärdas enligt artikel 19 i samma direktiv?

(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 492/2011 av den 5 april 2011 om arbetskraftens fria rörlighet inom unionen (EUT L 141, s. 1).

(2) Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG (EUT L 158, s. 77).
SV Europeiska unionens officiella tidning C 72/11

Begäran om förhandsavgörande framställd av Najvyšší súd Slovenskej republiky (Republiken Slovakien) den 17 december 2010 — SAG ELV Slovensko, a.s., FELA Management AG, ASCOM (Schweiz) AG, Asseco Central Europe, a.s., TESLA STROPKOV, a.s, Autostrade per ľItalia S.p.A., EFKON AG, STALEXPORT Autostrady S.A. mot Úrad pre verejné obstarávanie

(Mål C-599/10)

2011/C 72/19

Rättegångsspråk: slovakiska

Hänskjutande domstol

Najvyšší súd Slovenskej republiky

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: SAG ELV Slovensko, a.s., FELA Management AG, ASCOM (Schweiz) AG, Asseco Central Europe, a.s., TESLA STROPKOV, a.s, Autostrade per ľItalia S.p.A., EFKON AG, STALEXPORT Autostrady S.A.

Motpart: Úrad pre verejné obstarávanie

Intervenient: Národná diaľničná spoločnosť, a.s.

Tolkningsfrågor

1. Är det förenligt med Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster (1), i den lydelse som gällde under den relevanta perioden, att göra en tolkning som innebär att den upphandlande myndigheten, enligt artikel 51 jämförd med artikel 2 i direktivet och med beaktande av icke-diskrimineringsprincipen och principen om öppenhet vid tilldelning av offentliga kontrakt, är skyldig att begära klarlägganden avseende anbudet, med iakttagande av den enskildes individuella processuella rättighet att bli anmodad att komplettera eller förtydliga de certifikat och handlingar som inlämnats med tillämpning av artiklarna 45–50 i nämnda direktiv, om en omtvistad eller oklar uppfattning om upphandlingsdeltagarens anbud kan medföra att deltagaren utesluts från upphandlingen?

2. Är det förenligt med direktiv [2004/18/EG], i den lydelse som gällde under den relevanta perioden, att göra en tolkning som innebär att den upphandlande myndigheten, enligt artikel 51 jämförd med artikel 2 i direktivet och enligt icke diskrimineringsprincipen och principen om öppenhet vid tilldelning av offentliga kontrakt, inte är skyldig att begära klarlägganden avseende anbudet, om myndigheten anser det vara styrkt att anbudet inte uppfyller de krav som avser föremålet för kontraktet?

3. Är en nationell bestämmelse, enligt vilken den kommitté som inrättats för att utvärdera anbuden enbart har en möjlighet att skriftligen begära att anbudsgivarna ska lämna klarlägganden avseende anbudet, förenlig med artiklarna 51 och 2 i direktiv [2004/18/EG], i den lydelse som gällde under den relevanta perioden? Är ett tillvägagångssätt av den upphandlande myndigheten, som innebär att myndigheten inte är skyldig att begära att anbudsgivaren ska lämna klarlägganden avseende ett onormalt lågt pris, förenligt med artikel 55 i direktiv [2004/18/EG], och har den första och den andra klaganden, med beaktande av formuleringen i den begäran som den upphandlande myndigheten framställde till dessa klagande med avseende på det onormalt låga priset, getts möjlighet att i tillräcklig utsträckning förklara det ingivna anbudets grundläggande karakteristiska parametrar?

(1) EUT L 134, 30.4.2004, s. 114
SV Europeiska unionens officiella tidning C 346/25

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Italien) den 5 juli 2010 — ENI SpA mot Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas e Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico

(Mål C-329/10)

()

2010/C 346/40

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: ENI SpA

Svarande: Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas e Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico

Tolkningsfrågor

Utgör artiklarna 23 EG, 43 EG, 49 EG och 56 EG, samt artikel 11.2 och 11.6 och artikel 24 i direktiv 2003/54/EG (1) hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken, när det inte skett någon anmälan till kommissionen, vissa elenergiproducenter som under vissa omständigheter visar sig vara nödvändiga för att möta behovet av efterfrågan på inmatningsordningstjänster varaktigt föreläggs att lämna anbud på elbörserna enligt program som den nätansvarige ensidigt har fastställt och som innebär att producenten inte har någon frihet att fastställa ersättningen för sådana anbud genom att ersättningen baseras på icke förutbestämda kriterier i enlighet med ”öppna icke diskriminerande och marknadsorienterade förfaranden”?

(1) EUT L 176, s. 37
2.

I artikel 6 i Lissabonfördraget av den 13 december 2007 om ändring av fördraget om Europeiska unionen, undertecknat i Maastricht den 7 februari 1992, ikraft sedan den 1 december 2009, föreskrivs att ”[u]nionen ska erkänna de rättigheter, friheter och principer som fastställs i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna av den 7 december 2000, anpassad den 12 december 2007 i Strasbourg, som ska ha samma rättsliga värde som fördragen.” I artikel 35 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna föreskrivs följande: ”Var och en har rätt till tillgång till förebyggande hälsovård och till medicinsk vård. En hög nivå av skydd för människors hälsa ska säkerställas vid utformning och genomförande av all unionspolitik och alla unionsåtgärder”. Ska ovannämnda gemenskapsrättsliga bestämmelser, tolkade i enlighet med de grundläggande principer som Europeiska unionen bygger på, såsom de återges i ingressen till Lissabonfördraget, anses utgöra hinder mot följande bestämmelser i belgisk rätt: Den allmänna tull- och punktskattelagen samordnad genom kungligt dekret av den 18 juli 1977 (Loi générale sur les douanes et accises coordonnée par arrêté royal du 18 juillet 1977) (Moniteur belge av den 12 augusti 1978). Bekräftad genom lag av den 6 juli 1978, artikel 1 (Moniteur belge av den 12 augusti 1978), lag av den 10 juni 1997 om allmänna regler för innehav, flyttning och övervakning av punktskattepliktiga varor (Loi relative au régime général, à la détention, à la circulation et aux contrôles des produits soumis à accise) (Moniteur belge av den 1 augusti 1997), och lag av den 3 april 1997 om skatteregler för tobaksvaror (Loi relative au régime fiscal des tabacs manufacturés) (Moniteur belge av den 1 augusti 1997), ändrad genom lag av den 26 november 2006 (Moniteur belge av den 8 december 2006), vilka tillåter État belge (belgiska staten) att betrakta rökbara tobaksvaror som skattebas för punktskatter, samtidigt som samma stat för det första officiellt erkänner att dessa varor är allvarligt skadliga för hälsan för dem som använder dem och identifierar den som orsaken till ett flertal invalidiserande sjukdomar och många förtida dödsfall, vilket logiskt sett borde berättiga till deras försvinnande, och för det andra, själv härigenom hindrar att åtgärder vidtas som på ett effektivt sätt skulle kunna resultera i att de försvann, genom att föredra skatteintäkter framför varje reellt avskräckande åtgärd?
SV Europeiska unionens officiella tidning C 80/22

Överklagande ingett den 9 februari 2010 av Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG av det beslut som förstainstansrätten meddelade den 30 november 2009 i mål T-2/09, Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG mot Europeiska kommissionen

(Mål C-73/10 P)

2010/C 80/38

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG (ombud: A. Rinne, Rechtsanwalt, S. Kon, Solicitor, C. Humpe, Solicitor, C. Vajda QC)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

— upphäva det beslut som förstainstansrätten meddelade den 30 november 2009 i mål T-2/09, och

— förklara att klagandens talan om ogiltigförklaring i mål T-2/09 kan upptas till sakprövning och återförvisa målet till tribunalen för prövning av talan om ogiltigförklaring av Europeiska kommissionens beslut av den 15 oktober 2008 (ärende COMP/39.188 — Bananer) — i den mån beslutet rör klaganden, eller

— alternativt, återförvisa målet till tribunalen för prövning av huruvida klagandens talan om ogiltigförklaring i mål T-2/09 kan upptas till sakprövning.

Grunder och huvudargument

Klaganden har gjort gällande att förstainstansrätten gjorde en felaktig rättstillämpning när den förklarade att talan inte kunde upptas till sakprövning på grund av att det enbart går att göra undantag från gemenskapsbestämmelserna om förfarandefrister vid oförutsedda händelser och force majeure. Enligt klaganden är ett sådant synsätt alltför strikt och beaktar inte, eller beaktar inte i tillräcklig mån, betydelsen av rätten till domstolsprövning i straffrättsliga förfaranden, legalitetsprincipen i straffrättsliga förfaranden, proportionalitetsprincipen och den absoluta nödvändigheten av att undvika ett oskäligt resultat.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 220/19

Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesfinanzhof (Tyskland) den 25 juni 2009 — Hauptzollamt Koblenz mot Kurt Etling och Thomas Etling GbR

(Mål C-230/09)

2009/C 220/35

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesfinanzhof

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Hauptzollamt Koblenz

Motpart: Kurt Etling och Thomas Etling GbR

Tolkningsfråga

Ska gemenskapsrätten, och i synnerhet artikel 5 k i förordning (EG) nr 1788/2003, om införande av en avgift inom sektorn för mjölk och mjölkprodukter, tolkas på så sätt att den referenskvantitet som tillhör en producent inte under den tolvmånadersperiod under vilken en referenskvantitet har överförts till honom från en annan producent omfattar den kvantitet som denna andra producent redan har hunnit leverera under den aktuella tolvmånadersperioden?
SV Europeiska unionens officiella tidning C 180/27

Begäran om förhandsavgörande framställd av First-tier Tribunal (Tax) (Förenade kungariket) den 8 maj 2009 — Repertoire Culinaire Ltd mot The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

(Mål C-163/09)

2009/C 180/47

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

First-tier Tribunal (Tax) (Förenade kungariket)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Repertoire Culinaire Ltd

Motpart: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

Tolkningsfrågor

1) Är matlagningsvin och matlagningsportvin punktskattepliktigt enligt direktiv 92/83/EEG (1) i importmedlemsstaten på den grunden att det omfattas av definitionen av ”etylalkohol” i artikel 20 första strecksatsen i direktiv 92/83?

2) Är det förenligt med medlemsstaternas skyldighet — att tillämpa skattebefrielsen enligt artikel 27.1 f i direktiv 92/83, jämförd med artikel 27.6, och/eller med artikel 28 EG och/eller med den direkta effekten av dessa skyldigheter och/eller med principen om likabehandling och proportionalitetsprincipen — att begränsa befrielsen för matlagningsvin, matlagningsportvin och matlagningscognac till de fall där alkoholdrycker har använts som en ingrediens och att begränsa den krets som får ansöka om skattebefrielse till personer som har använt alkoholdryckerna som ingrediens i varor och/eller de personer som bedriver grossistverksamhet med sådana varor och/eller har framställt eller tillverkat sådana varor inom ramen för denna verksamhet och under förutsättning att ansökan framställs inom en period på högst fyra månader från betalningen av skatten och att det belopp som ska återbetalas inte får understiga £250?

3) Ska matlagningsvin och matlagningsportvin, för det fall det är punktskattepliktigt enligt artikel 20 första strecksatsen i direktiv 92/83, och/eller matlagningscognac, som är föremål för förevarande överklagande, behandlas som befriat från punktskatt på tillverkningsstället enligt artikel 27.1 f, alternativt artikel 27.1 e i direktiv 92/83?

4) Vilken eventuell inverkan har det, mot bakgrund av artiklarna 10 EG och 28 EG, på medlemsstatarenas skyldighet enligt artiklarna 20 och 27.1 f, alternativt artikel 27.1 e i direktiv 92/83 att den medlemsstat där framställningen sker befriar matlagningsvin, matlagningsportvin och matlagningscognac från varuflyttningssystemet enligt direktiv 92/12 och sätter dem i fri rörlighet inom Europeiska unionen?

(1) Rådets direktiv 92/83/EEG av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för punktskatter på alkohol och alkoholdrycker (EGT L 316, s. 21; svensk specialutgåva, område 9, volym 2, s. 100).
SV Europeiska unionens officiella tidning C 153/30

Begäran om förhandsavgörande framställd av Court of Appeal (Förenade kungariket) den 14 maj 2009 — Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs mot Axa Uk plc

(Mål C-175/09)

2009/C 153/59

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Court of Appeal (Förenade kungariket)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

Motpart: Axa UK plc

Tolkningsfrågor

1) Vad kännetecknar en tjänst som är undantagen från skatteplikt och som ”[har till verkan] att överföra medel och medfö[r] rättsliga och finansiella förändringar”? I synnerhet önskas svar på följande: a) Är undantaget från skatteplikt tillämpligt på tjänster som annars inte skulle behöva utföras av något finansinstitut, som innebär att det i) görs en debitering av ett konto, ii) görs en motsvarande kreditering av ett annat konto eller iii) utförs en mellanliggande uppgift, mellan i och ii? b) Är undantaget tillämpligt på tjänster som inte innefattar utförandet av uppgifter innebärande debitering av ett konto och motsvarande kreditering av ett annat konto, men som, när detta leder till en överföring av medel, kan anses ha varit orsaken till denna överföring?

2) Utför en näringsidkare (som inte själv är en bank) en från skatteplikt undantagen tjänst i enlighet med artikel 13 B d.3 — mot bakgrund av domen i målet SDC — när han för sin kunds räkning utför uppgifter som 1) innefattar uppbärande, behandling och vidarebefordring av betalningar av belopp som kunden har rätt att erhålla av tredje man, däribland uppgifter som består i a) översändande av information till den tredje mannens bank med begäran om betalning från den tredje mannens bankkonto till näringsidkarens eget bankkonto, med stöd av ett löpande tillstånd som lämnats av tredje mannen till banken (i enlighet med Direct Debit-systemet), och, om banken genomför denna betalning, b) lämnande av en anvisning till den egna banken om överföring av medel från det egna bankkontot till kundens bankkonto, men som 2) inte innefattar uppgifter som a) innebär en debitering av ett bankkonto, b) innebär en motsvarande kreditering av ett annat bankkonto, eller c) innebär att en mellanliggande uppgift, mellan a och b, utförs?