Domstolens dom (andra avdelningen) den 27 februari 2002. - Europeiska kommissionen mot Konungariket Belgien. - Fördragsbrott - Direktiv 98/18/EG - Sjötransporter - Säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerarfartyg. - Mål C-140/01.



Rättsfallssamling 2002 s. I-02105



Parter

Domskäl

Beslut om rättegångskostnader

Domslut



Nyckelord

1. Talan om fördragsbrott - Domstolens prövning av om talan är välgrundad - Situation som skall beaktas - Situationen vid utgången av den frist som har angivits i det motiverade yttrandet

(Artikel 226 EG)

2. Medlemsstater - Skyldigheter - Genomförande av direktiv - Fördragsbrott - Invändning - Otillåten

(Artikel 226 EG)

Parter

I mål C-140/01,

Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av B. Mongin, i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,

sökande,

mot

Konungariket Belgien, företrätt av A. Snoecx, i egenskap av ombud,

svarande,

angående en talan om fastställelse av att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 98/18/EG av den 17 mars 1998 om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerarfartyg (EGT L 144, s. 1) och enligt EG-fördraget, genom att inte underrätta kommissionen om de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa nämnda direktiv eller genom att inte vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa direktivet,

meddelar

DOMSTOLEN

(andra avdelningen)

sammansatt av avdelningsordföranden N. Colneric (referent) samt domarna R. Schintgen och V. Skouris,

generaladvokat: S. Alber,

justitiesekreterare: R. Grass,

med hänsyn till referentens rapport,

och efter att den 13 december 2001 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,

följande

Dom

Domskäl

1 Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 27 mars 2001, med stöd av artikel 226 EG väckt talan om fastställelse av att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 98/18/EG av den 17 mars 1998 om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerarfartyg (EGT L 144, s. 1) och enligt EG-fördraget, genom att inte underrätta kommissionen om de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa nämnda direktiv eller genom att inte vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa EG-direktivet.

Tillämpliga bestämmelser och administrativt förfarande

2 Direktiv 98/18 har enligt dess artikel 1 till syfte att införa en enhetlig säkerhetsnivå för människoliv och egendom på nya och existerande passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg när dessa typer av fartyg används på inrikes resor och att fastställa förfaranden för förhandlingar på internationell nivå i syfte att harmonisera bestämmelserna för passagerarfartyg som används på internationella resor.

3 I artikel 14 i nämnda direktiv föreskrivs följande:

"1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 juli 1998.

2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

3. Medlemsstaterna skall omedelbart underrätta kommissionen om alla bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall informera övriga medlemsstater om detta."

4 Den belgiska regeringen sände kunglig kungörelse av den 9 december 1998 om genomförande av direktiv 98/18 (Moniteur Belge av den 25 december 1998, s. 41217, nedan kallad kunglig kungörelse av den 9 december 1998), som utgjorde en lagstiftningsåtgärd för att införliva direktivet, till kommissionen.

5 I artikel 1 i denna kungörelse anges att kungörelsen är tillämplig på passagerarfartyg vars köl har monterats, eller som befinner sig i ett därmed jämförbart byggnadsstadium, den 1 juli 1998 eller därefter.

6 Kommissionen ansåg att Konungariket Belgien endast delvis hade införlivat direktiv 98/18 och tillsände det därför den 11 augusti 1999 en formell underrättelse i enlighet med artikel 226 EG.

7 I sitt svar av den 27 september 1999 tillsände den belgiska regeringen kommissionen kunglig kungörelse av den 12 november 1981 med regler för passagerarfartyg som inte används för internationella resor och som endast navigerar i ett begränsat sjöfartsområde längs kusten (Moniteur Belge av den 4 februari 1982, s. 892; nedan kallad kunglig kungörelse av den 12 november 1981). Den uppgav vidare att en ny kunglig kungörelse skulle antas inom det ifrågavarande området.

8 Kommissionen riktade den 7 september 2000 ett motiverat yttrande till Konungariket Belgien och uppmanade det att inom två månader från delgivningen vidta nödvändiga åtgärder för att rätta sig efter yttrandet.

9 Den belgiska regeringen besvarade yttrandet genom att den 17 oktober 2000 meddela att en kunglig kungörelse skulle antas under december 2000.

10 Kommissionen erhöll inte någon ny information om införlivandet av direktiv 98/18 från den belgiska regeringen före den 27 mars 2001, den dag då förevarande talan väcktes.

I sak

11 Kommissionen har i sin ansökan hävdat att den belgiska regeringen fortfarande inte har meddelat den de nationella bestämmelser som den antagit inom alla de områden som regleras genom direktiv 98/18. Kommissionen förfogar vidare inte över någon annan information som gör att den kan sluta sig till att Konungariket Belgien rättat sig efter nämnda direktiv och särskilt efter dess artikel 14. Kommissionen tvingas därför konstatera att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina gemenskapsrättsliga skyldigheter.

12 Den belgiska regeringen har angett att direktiv 98/18 i ett första steg har genomförts vad gäller nya passagerarfartyg genom kunglig kungörelse av den 9 december 1998, i vilken en hänvisning till nämnda direktiv görs.

13 Vad gäller övriga fartyg som omfattas av direktiv 98/18 har den belgiska regeringen åberopat de betydande hinder som blir följden av bestämmelserna i kunglig kungörelse av den 12 november 1981. Den har vidare fäst domstolens uppmärksamhet på omfattningen av arbetet med att fullständigt införliva direktivet, ändra bestämmelserna i kunglig kungörelse av den 12 november 1981 och upphäva kunglig kungörelse av den 9 december 1998.

14 Den belgiska regeringen har till sitt svaromål fogat ett förslag till kunglig kungörelse, vars syfte är att säkerställa att direktiv 98/18 införlivas fullständigt.

15 I detta hänseende skall det erinras om att enligt fast rättspraxis skall förekomsten av ett fördragsbrott bedömas mot bakgrund av den situation som rådde i medlemsstaten vid utgången av den frist som har angivits i det motiverade yttrandet (se bland annat dom av den 30 november 2000 i mål C-384/99, kommissionen mot Belgien, REG 2000, s. I-10633, punkt 16). Den kungliga kungörelse som den belgiska regeringen hänvisat till och som enligt dess eget medgivande har betydelse för det fullständiga införlivandet av direktiv 98/18 hade i vart fall ännu inte antagits vid utgången av den tidsfrist om två månader som hade angivits i det motiverade yttrandet av den 7 september 2000.

16 Av domstolens rättspraxis framgår också att praxis eller förhållanden i medlemsstatens interna rättsordning inte kan motivera en underlåtenhet att iaktta skyldigheter och tidsfrister som följer av gemenskapsdirektiv och således inte heller ett försenat eller ofullständigt införlivande av ett direktiv (se särskilt dom av den 2 augusti 1993 i mål C-303/92, kommissionen mot Nederländerna, REG 1993, s. I-4739, punkt 9, och av den 12 februari 1998 i mål C-139/97, kommissionen mot Italien, REG 1998, s. I-605, punkterna 9-11).

17 Det skall således fastställas att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktiv 98/18, genom att inte vidta samtliga åtgärder som är nödvändiga för att följa nämnda direktiv.

Beslut om rättegångskostnader

Rättegångskostnader

18 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att Konungariket Belgien skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Konungariket Belgien har tappat målet, skall denna stat förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.

Domslut

På dessa grunder beslutar

DOMSTOLEN

(andra avdelningen)

följande dom:

1) Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 98/18/EG av den 17 mars 1998 om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerarfartyg, genom att inte vidta samtliga åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv.

2) Konungariket Belgien skall ersätta rättegångskostnaderna.