19

Under dessa omständigheter beslutade Handelsgericht Wien att vilandeförklara målet och att ställa följande tolkningsfrågor till domstolen: ”1) a) Vad gäller artikel 15.1 i förordning (EG) nr 44/2001, ska formuleringen ’[o]m talan avser avtal som har ingåtts av en person, konsumenten, för ändamål som kan anses ligga utanför hans affärsverksamhet eller yrkesverksamhet’ i [denna bestämmelse]tolkas så, i) att en kärande, som i egenskap av konsument på sekundärmarknaden förvärvat ett innehavarskuldebrev och nu med stöd av lånevillkoren ställer krav mot emittenten av värdepappret på grund av åsidosättande av den i ansvarsbestämmelserna i prospektet reglerade informations- och kontrollplikten, kan åberopa denna behörighetsbestämmelse, när han eller hon genom förvärv av värdepappret från tredje part har trätt in i avtalsförhållandet mellan den ursprunglige tecknaren och emittenten? ii) Om fråga 1 a i ska besvaras jakande, kan käranden då också åberopa behörighetsbestämmelsen i artikel 15 i förordning nr 44/2001 när den tredje part från vilken käranden förvärvat innehavarskuldebrevet först köpt detta för ändamål som kan anses ligga innanför dennes affärsverksamhet eller yrkesverksamhet, och käranden alltså förvärvat värdepappret av en icke-konsument? iii) Om fråga 1 a i och ii ska besvaras jakande, kan käranden då också åberopa behörighetsbestämmelsen i artikel 15 i förordning nr 44/2001 när vederbörande själv inte är innehavare av skuldebrevet utan den tredje parten, som inte är konsument, vilken fått i uppdrag att införskaffa värdepappret och att i eget namn och i enlighet med överenskommelse hålla värdepappret för kärandens räkning, och käranden enbart har en obligationsrättslig rätt att få ut detta värdepapper? b) Om fråga 1 a i ska besvaras jakande, är då en domstol, som har att pröva avtalsrättsliga krav som grundar sig på ett förvärv av ett lån, också behörig, med stöd av artikel 15.1 i förordning nr 44/2001, att pröva ett skadeståndskrav utanför avtalsförhållanden som uppstått i samband med samma förvärv av lån? 2) a) Ska formuleringen ’om talan avser avtal’ i artikel 5.1 a i förordning nr 44/2001 tolkas så, i) att en kärande, som på sekundärmarknaden förvärvat ett innehavarskuldebrev och nu med stöd av lånevillkoren ställer krav mot emittenten av värdepappret på grund av åsidosättande av den i ansvarsbestämmelserna i prospektet reglerade informations- och kontrollplikten, kan åberopa denna behörighetsbestämmelse när han eller hon genom förvärv av värdepappret från tredje part har trätt in i avtalsförhållandet mellan den ursprunglige tecknaren och emittenten? ii) Om fråga 2 a i ska besvaras jakande, kan käranden då också åberopa behörighetsbestämmelsen i artikel 5.1 a i förordning nr 44/2001 när vederbörande själv inte är innehavare av skuldebrevet utan den tredje parten, vilken fått i uppdrag att införskaffa värdepappret och att i eget namn och i enlighet med överenskommelse hålla värdepappret för kärandens räkning, och käranden enbart har en obligationsrättslig rätt att få ut detta värdepapper? b) Om fråga 2 a i ska besvaras jakande, är då en domstol, som har att pröva avtalsrättsliga krav som grundar sig på ett förvärv av ett lån, också behörig, med stöd av artikel 5 led 1 a i förordning nr 44/2001, att pröva ett skadeståndskrav utanför avtalsförhållanden som uppstått i samband med samma förvärv av lån? 3) a) Vad gäller artikel 5 led 3 i förordning nr 44/2001, omfattar ’skadestånd utanför avtalsförhållanden’, i den mening som avses i [denna bestämmelse], både kapitalmarknadsrättsliga krav som uppkommer i samband med ansvaret för prospektet och krav som uppkommer på grund av åsidosättande av skydds- och informationsplikten i samband med emission av innehavarskuldebrev? i) Om fråga 3 a ska besvaras jakande, gäller då detta också när en person, som själv inte är innehavare av skuldebrevet utan enbart har en obligationsrättslig rätt gentemot den innehavare som håller värdepappren för den förstnämnde personens räkning, gör gällande dessa krav mot emittenten? b) Ska formuleringen ’den ort där skadan inträffade eller kan inträffa’, i artikel 5 led 3 i förordning nr 44/2001, tolkas så, att den ort där skadan inträffade, när ett värdepapper har förvärvats på grundval av avsiktligt felaktig information, i) är den ort där den skadelidande har sitt hemvist och huvuddelen av sin förmögenhet? ii) Om fråga 3 b i ska besvaras jakande, gäller då detta också när köpeavtalet och överföringen av värdet kan hävas fram till och med att transaktionen genomförs och nämnda transaktion genomfördes i en annan medlemsstat en viss tid efter att pengarna lämnat den skadelidandes konto? 4) Ska den nationella domstolen inom ramen för prövningen av behörighetsfrågan enligt artiklarna 25 och 26 i förordning nr 44/2001 inleda ett detaljerat bevisförfarande avseende tvistiga omständigheter som är relevanta såväl för behörighetsfrågan som för avgörandet av huruvida den åberopade rätten föreligger (’omständigheter med dubbel relevans’), eller ska domstolen i behörighetsfrågan utgå från att kärandens uppgifter är korrekta?”