36.

Förstainstansrätten slog fast att det av följande skäl inte längre fanns anledning att döma angående yrkandena om ogiltigförklaring: ”27 Förstainstansrätten erinrar om att trots att frågan huruvida det föreligger ett berättigat intresse av att få saken prövad, vilket är en förutsättning för att en talan ska kunna upptas till sakprövning, ska prövas med hänsyn till förhållandena då talan väcktes[ ( 10 )], hindrar inte detta att förstainstansrätten konstaterar att det inte längre finns anledning att döma i saken för den händelse att en sökande som ursprungligen hade ett berättigat intresse av att få saken prövad har förlorat allt personligt intresse av att det angripna beslutet ogiltigförklaras på grund av en händelse som inträffade efter det att nämnda talan väcktes. För att en sökande ska kunna fullfölja en talan om ogiltigförklaring av ett beslut krävs det nämligen att denne bibehåller ett personligt intresse av att det angripna beslutet ogiltigförklaras[ ( 11 )]. Dessutom ska en sökande, enligt fast rättspraxis, styrka att denne har ett faktiskt intresse av att den ifrågasatta rättsakten ogiltigförklaras, vilket innebär att om det intresse som en sökande gör gällande rör ett framtida rättsförhållande ska det visas att det är säkert att detta rättsförhållande kommer att påverkas på ett menligt sätt[ ( 12 )]. 28 Vad gäller talan om ogiltigförklaring av en karriärutvecklingsrapport ska det vidare erinras om att en karriärutvecklingsrapport är ett internt dokument som främst tjänar till att ge administrationen regelbunden information om hur tjänstemännen fullgör sina arbetsuppgifter[ ( 13 )] och som således har stor betydelse för hur tjänstemannens karriär utvecklar sig, särskilt vad gäller förflyttning och befordran. Av detta följer att karriärutvecklingsrapporten i princip endast påverkar den betygssatta personens intressen om denna fortfarande har en karriär framför sig, det vill säga fram till dess att personen lämnar sin tjänst. Efter tjänstgöringens upphörande har tjänstemannen följaktligen inte något intresse av att väcka eller fullfölja en talan mot en karriärutvecklingsrapport avseende densamme om vederbörande inte visar att det föreligger en särskild omständighet som medför att han eller hon har ett personligt och aktuellt intresse av att rapporten i fråga ogiltigförklaras[ ( 14 )]. 29 Kommissionen har i förevarande fall gjort gällande att [klaganden], som har pensionerats med stöd av artikel 78 i tjänsteföreskrifterna på grund av total bestående invaliditet, har lämnat sin tjänst och följaktligen, i enlighet med ovannämnd rättspraxis förlorat sitt intresse av att fullfölja talan. [Klaganden] anser däremot att nämnda rättspraxis inte är tillämplig i förevarande fall av två skäl. För det första har inte tjänstgöringen upphört, eftersom [klaganden] enligt artikel 14 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna kan återinträda i tjänst om hans hälsotillstånd medger det. För det andra har han tvingats gå i pension och detta skedde efter det att han väckte förevarande talan. Han anser att hans rätt till domstolsskydd under dessa förhållanden borde väga tyngre än andra hänsynstaganden och möjliggöra för honom att utverka ett domstolsavgörande angående lagenligheten av den ifrågasatta karriärutvecklingsrapporten. Följaktligen anser klaganden att han fortfarande har ett personligt och aktuellt intresse av att nämnda karriärutvecklingsrapport ogiltigförklaras. 30 Vad gäller frågan huruvida det ska anses att en tjänsteman har lämnat sin tjänst definitivt om han pensioneras på grund av total bestående invaliditet påpekar förstainstansrätten att även om det i artikel 14 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna föreskrivs en möjlighet för en tjänsteman som har rätt till invaliditetspension att återinträda i tjänst var lagstiftarens avsikt att den berörde tjänstemannens karriär avslutades om denne bedömdes lida av total bestående invaliditet. Det föreskrivs således i artikel 53 i tjänsteföreskrifterna att ’[o]m invaliditetskommittén finner att tjänstemannen uppfyller de villkor som anges i artikel 78, skall han automatiskt pensioneras den sista dagen i den månad under vilken tillsättningsmyndigheten fattar beslut om att tjänstemannen är permanent oförmögen att utföra sina uppgifter’. I artikel 47 i tjänsteföreskrifterna anges all slags pensionering, inbegripet pensionering på grund av total bestående invaliditet, bland skälen till att tjänstgöringen upphör. Lagstiftaren har således betraktat nämnda slag av invaliditet, med avseende på frågan om den leder till att tjänstgöringen upphör definitivt eller ej, på samma sätt som andra skäl till att tjänstgöringen upphör och i fråga om vilka det inte råder något tvivel om att detta är definitivt, till exempel uppsägning från den anställdes sida, uppsägning på grund av bristande arbetsinsats eller avsättning från tjänsten. 31 Av detta följer att pensionering på grund av total bestående invaliditet i den mening som avses i artiklarna 53 och 78, i tjänsteföreskrifternas system, innebär att tjänstemannens karriär i princip avslutas. Detta slag av pensionering skiljer sig därigenom från sjukledighet enligt artikel 59 i tjänsteföreskrifterna vilken inte påverkar kontinuiteten i karriären för den tjänsteman som tillfälligt är förhindrad att fullgöra sina arbetsuppgifter. 32 Förstainstansrätten finner således att det följer av ovannämnd rättspraxis att [klagandens] pensionering med stöd av artikel 78 i tjänsteföreskrifterna påverkar hans berättigade intresse av att den ifrågasatta karriärutvecklingsrapporten ogiltigförklaras, eftersom hans karriär inom institutionen har avbrutits på ett, i princip, slutgiltigt sätt. 33 Denna slutsats påverkas inte av [klagandens] argument att han eventuellt kan komma att återinträda i tjänst enligt artikel 14 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna. En sökande ska nämligen styrka att han har ett faktiskt intresse av att den ifrågasatta rättsakten ogiltigförklaras, vilket innebär att om det intresse som en sökande gör gällande rör ett framtida rättsförhållande ska det visas att det är säkert att detta rättsförhållande kommer att påverkas på ett menligt sätt. Att [klaganden] kommer att återinträda i tjänst är dock bara en möjlighet som för närvarande endast är osäker. Det rör sig sålunda om ett rent hypotetiskt intresse som alltså inte är tillräckligt för att konstatera att [klagandens] rättsliga ställning skulle påverkas menligt om den ifrågasatta karriärutvecklingsrapporten inte ogiltigförklara[de]s[ ( 15 )]. 34 Vad vidare gäller den omständigheten att [klaganden] tvingats gå i pension och att detta skedde efter det att förevarande talan väcktes har förstainstansrätten redan slagit fast att en tjänsteman som har lämnat sin tjänst till följd av uppsägning på grund av bristande arbetsinsats eller avsättning från tjänsten som har blivit definitiv efter ett domstolsförfarande inte har ett berättigat intresse av att vederbörandes betygsrapport ogiltigförklaras[ ( 16 )]. Det framgår sålunda av rättspraxis att frågan huruvida en tjänsteman lämnar sin tjänst frivilligt eller ej är irrelevant för bedömningen av om denne har ett berättigat intresse av att få saken prövad. Vad gäller tidpunkten för pensioneringen i förhållande till tidpunkten för talans väckande erinrar förstainstansrätten om att det följer av den rättspraxis som nämnts ovan i punkt 27 att det faktum att en sökande förlorar sitt berättigade intresse av att få saken prövad efter det att talan väcktes inte hindrar att förstainstansrätten konstaterar att det inte längre finns anledning att döma i saken[ ( 17 )]. 35 Mot bakgrund av det ovan anförda konstaterar förstainstansrätten att den av [klaganden] eftersträvade ändringen av den ifrågasatta karriärutvecklingsrapporten i princip inte skulle få några följder för dennes karriär, vilken avslutades den 28 februari 2005. Det åligger följaktligen [klaganden] att visa att det föreligger en särskild omständighet som medför att han fortfarande har ett personligt och aktuellt intresse av att rapporten i fråga ogiltigförklaras[ ( 18 )]. 36 [Klaganden] som har bestritt att tjänstgöringen har upphört har därigenom inte åberopat någon särskild omständighet i den mening som avses i beslutet i det ovannämnda målet N mot kommissionen. Han har däremot gjort gällande att förstainstansrätten borde medge att han har ett berättigat intresse av att den ifrågasatta karriärutvecklingsrapporten ogiltigförklaras för att säkerställa att hans rätt till ett effektivt domstolsskydd iakttas. 37 Förstainstansrätten påpekar härvid att rätten till ett effektivt domstolsskydd endast innefattar en rätt att begära domstolsprövning av sådana rättsakter av gemenskapsinstitutionerna som, på grund av att de påverkar en sökandes intressen, går denne emot [ ( 19 )]. På grund av [klagandens] pensionering går i förevarande fall varken det angripna beslutet eller den ifrågasatta karriärutvecklingsrapporten honom emot, i den mån han inte har återinträtt i tjänst. Förstainstansrätten finner följaktligen att rätten till ett effektivt domstolsskydd inte ger [klaganden] rätt att utverka att förstainstansrätten prövar förevarande yrkande om ogiltigförklaring. Det är härvid inte nödvändigt att i detta skede pröva huruvida [klagandens] argument skulle vara relevant om det framfördes till stöd för en eventuell talan för det fall denne återinträdde i tjänst. 38 Det framgår av det ovanstående att [klaganden] inte har bevisat att han har ett faktiskt intresse av att få saken prövad. Det finns därför inte längre anledning att pröva yrkandena om ogiltigförklaring av den aktuella karriärutvecklingsrapporten. 39 [Klaganden] har yrkat att förstainstansrätten ska fastställa att AGB 43 och handledningen för övergången, eller de nu gällande bestämmelserna, är rättsstridiga. Dessa yrkanden utgör, såsom [klaganden] själv har uppgett, invändningar om rättsstridighet som framförts inom ramen för yrkandet om ogiltigförklaring. Det saknas därför anledning att ta ställning till dem.”