Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

1. EKSG - Konkurrensbegränsande samverkan - Förbud - Överträdelse - Bevis - Kommissionens bevisbörda - Undantag - Det anklagade företagets deltagande vid sammanträden med konkurrensbegränsande syfte - Omkastad bevisbörda

(EKSG-fördraget, artikel 65)

2. EKSG - Konkurrensbegränsande samverkan - Förbud - Konkurrensbegränsande samverkan som medför resultat även efter den tidpunkt då den formellt upphört - Tillämpning av artikel 65 i EKSG-fördraget

(EKSG-fördraget, artikel 65; EG-fördraget, artikel 85 (nu artikel 81 EG))

3. EKSG - Konkurrensbegränsande samverkan - Böter - Belopp - Fastställande - Kriterier - Överträdelsens allvar - Bedömning - Behov av att beakta de berörda bolagens omsättning - Föreligger inte - Inverkan av kommissionens tidigare beslutspraxis - Föreligger inte

(EKSG-fördraget, artikel 65.5)

4. EKSG - Konkurrensbegränsande samverkan - Böter - Belopp - Fastställande - Kriterier - Överträdelsens allvar - Bedömning - Beaktande av företagets ekonomiska styrka - Inverkan av det berörda företagets marknadsandelar

(EKSG-fördraget, artikel 65.5)

5. EKSG - Pris - Prislistor - Obligatoriskt offentliggörande - Syfte - Samband med principen om förbud mot konkurrensbegränsande samverkan

(EKSG-fördraget, artiklarna 60 och 65.1)

6. EKSG - Konkurrensbegränsande samverkan - Förbud - Tillämpningsområde - Samverkan genom vilken en del av det slutliga priset fastställs - Omfattas

(EKSG-fördraget, artikel 65.1)

7. EKSG - Konkurrensbegränsande samverkan - Böter - Belopp - Fastställande - Kriterier - Företagets förhållningssätt under det administrativa förfarandet - Bedömning av i vilken omfattning varje företag som deltagit i den konkurrensbegränsande samverkan har samarbetat - Iakttagande av principen om likabehandling - Olika behandling beroende på i vilken ordning företagen har vitsordat de sakomständigheter som har lagts dem till last - Otillåtet

(EKSG-fördraget, artikel 65.5)

Sammanfattning

1. I fall då en tvist rör förekomsten av en överträdelse av konkurrensreglerna, ankommer det på kommissionen att förete bevisning rörande de överträdelser som den har konstaterat och anföra den bevisning som krävs för att den på ett tillfredsställande sätt skall kunna påvisa förekomsten av de faktiska omständigheter som utgör en överträdelse.

Om kommissionen har förmått visa att ett företag deltagit i sammanträden mellan företag som var uppenbart konkurrensfientliga, åvilar det emellertid detta företag att anföra omständigheter som visar att bolaget deltagit i nämnda sammanträden utan någon som helst konkurrensfientlig inställning genom att styrka att bolaget förklarade för sina konkurrenter att det deltog i sammanträdena med en annan inställning än dessa. Om bevis på ett sådant avståndstagande saknas, innebär inte den omständigheten att företaget inte rättar sig efter resultaten från dessa möten att företagets ansvar på grund av att det har deltagit i samverkan bortfaller.

( se punkterna 29 och 30 )

2. I fråga om samverkan som inte längre är i kraft skall det erinras om att det, för att artikel 85 i EG-fördraget (nu artikel 81 EG) skall vara tillämplig, och för att artikel 65 i EKSG-fördraget skall vara analogt tillämplig, är tillräckligt att samverkan medför resultat även efter den tidpunkt då den formellt har upphört att gälla. Det sagda gäller i ännu högre grad när samverkan givit resultat ända till dess att beslutet om fastställande av överträdelsen fattades, utan att samverkan för den skull formellt har upphört att gälla.

( se punkt 63 )

3. Kommissionen är inte skyldig att bedöma hur allvarlig en överträdelse av principen om förbud mot samverkan är, med beaktande av omsättningen i varje bolag som omfattas av det omtvistade beslutet när den bedömde överträdelsens allvar, eftersom något sådant kriterium varken uppställs i artikel 65.5 i EKSG-fördraget eller i riktlinjerna som är tillämpliga i ärendet. Det framgår nämligen såväl av artikel 65.5 som av riktlinjerna att kommissionen skall beakta omsättningen i de företag som omfattas av det omtvistade beslutet enbart i syfte att inte överskrida gränsen för bötesbeloppets högsta slutsumma.

I detta avseende är det irrelevant att åberopa kommissionens tidigare beslutspraxis. I den mån denna praxis är fast kan den för det första inte i sig utgöra tillämpliga bestämmelser för beräkning av böterna eftersom denna beräkning - i fråga om överträdelser som omfattas av artikel 65 i EKSG-fördraget - regleras i femte punkten i denna artikel. Med hänsyn till det utrymme för skönsmässiga bedömningar som kommissionen har enligt artikel 65.5 i EKSG-fördraget, kan denna för det andra inte klandras för att ha infört en ny metod för beräkning av bötesbeloppen, så länge det högsta tillåtna bötesbelopp som fastställts i artikel 65.5 i EKSG-fördraget inte överskrids.

( se punkterna 82-85 )

4. Bland de omständigheter som skall beaktas vid bedömningen av hur allvarlig en överträdelse av konkurrensreglerna är, kan ingå sådana faktorer som volymen och värdet av de varor som överträdelsen gäller liksom företagets storlek och ekonomiska styrka.

Om de marknadsandelar som innehas av ett företag är relevanta när det gäller att fastställa det inflytande som företaget har kunnat utöva på marknaden, kan dessa dock i detta avseende inte vara avgörande för slutsatsen att ett företag hör till en större ekonomisk enhet.

( se punkterna 88 och 89 )

5. Det obligatoriska offentliggörandet av prislistor och försäljningsvillkor som föreskrivs i artikel 60.2 i EKSG-fördraget enligt fast rättspraxis har till syfte att, för det första, förhindra de förbjudna förfarandena i så stor utsträckning som möjligt, för det andra, göra det möjligt för köparna att inhämta exakta upplysningar om priser och även delta i kontrollen av diskrimineringar och, för det tredje, göra det möjligt för företagen att känna till konkurrenternas exakta priser, detta för att ge dem möjligheten att anpassa sig efter dessa. Varje företag skall emellertid sätta priserna i prislistorna självständigt utan överenskommelser - även tysta sådana - med andra företag. I synnerhet hindrar inte den omständigheten att bestämmelserna i artikel 60 har en tendens att inskränka konkurrensen att förbudet mot konkurrensbegränsande samverkan i artikel 65.1 i EKSG-fördraget tillämpas.

( se punkterna 107 och 108 )

6. Förbudet mot samverkan som består i att direkt eller indirekt fastställa priser gäller även samverkan genom vilken en del av priset fastställs.

( se punkt 115 )

7. Vid den bedömning av företagens samarbete som sker under det administrativa förfarandet som inleds på grund av en förbjuden samverkan, får kommissionen inte bortse från principen om likabehandling, som utgör en allmän gemenskapsrättslig princip och som enligt fast rättspraxis endast åsidosätts i de fall då lika situationer behandlas olika eller då olika situationer behandlas lika, såvida det inte finns sakliga skäl för en sådan behandling.

Endast den omständigheten att ett av företagen som deltar i samverkan vitsordade de sakomständigheter som lades det till last, genom att vara först med att besvara kommissionens frågor, kan i detta avseende och under sådana omständigheter inte anses utgöra ett sakligt skäl för att behandla företagen olika. Bedömningen av olika företags samarbetsgrad kan nämligen inte göras utifrån helt godtyckliga faktorer, såsom i vilken ordning kommissionen har ställt frågor till dem. Graden av de berörda företagens samarbete måste betraktas som liknande, eftersom företagen under samma skede av det administrativa förfarandet och under liknande omständigheter gav kommissionen motsvarande upplysningar avseende de sakomständigheter som lades dem till last.

( se punkterna 131, 139 och 140 )