Förslag till avgörande av generaladvokat Tesauro föredraget den 4 maj 1995. - Hauptzollamt München-West mot Analog Devices GmbH. - Begäran om förhandsavgörande: Bundesfinanzhof - Tyskland. - Gemensamma tulltaxan - Rådets förordning (EEG) nr 3618/86 - Numren 21.07 och 30.03 - Aminosyreblandningar som används vid framställning av infusionslösningar. - Mål C-467/93.



Rättsfallssamling 1995 s. I-01403



Generaladvokatens förslag till avgörande

1 I rådets förordningar (EEG) nr 3841/86 av den 8 december 1986(1), nr 1828/87 av den 15 juni 1987(2), nr 3747/87 av den 8 december 1987(3), nr 1779/88 av den 9 juni 1988(4), nr 3696/88 av den 18 november 1988(5), nr 1656/89 av den 29 maj 1989(6), nr 3393/89 av den 16 oktober 1989(7) om tillfälligt upphävande av fristående tullar i den gemensamma tulltaxan med avseende på ett visst antal industriprodukter [vid översättningen har den svenska texten inte funnits att tillgå], föreskrevs ett fullständigt upphävande av tullar, i synnerhet vad gäller följande produkter:

"Digital-analogomvandlare i form av monolitiska integrerade kretsar som används för beräkning av medelvärdet av variabla radiovågor och som är inrymd i en behållare vars yttermått inte överstiger 18 x 10 mm och som har maximalt 14 kopplingsstift och på vilken det finns

- märkning som utgörs av eller innefattar följande bokstavs- och sifferkombination:

AD 536 A

eller

- andra märken som hänför sig till omvandlare som motsvarar denna beskrivning". [Vid översättningen har inte den svenska texten funnits att tillgå.]

Dessa produkter hörde under tullnummer ur 85.21 D II i Gemensamma tulltaxan som gällde till slutet av år 1987 och senare - efter införandet av Kombinerade nomenklaturen(8) - infördes de under undernummer ur 8542 11 99.

2 Med denna begäran om förhandsavgörande vill Bundesfinanzhof veta om en definition av den här typen även omfattar omvandlare som samtidigt som de har de egenskaper som beskrivits ovan likväl inryms i behållare som inte är månghörniga men vars yttermått fortfarande - i den mån dess diameter inte överstiger 10 mm - inte går utöver 10 x 18 mm som slagits fast i den gällande gemenskapslagstiftningen.

3 I detta sammanhang är det lämpligt att påpeka att det avsnitt i texten som avser behållarens yttermått ändrades - efter att de faktiska omständigheterna i målet hade inträffat - genom rådets förordning (EEG) nr 1419/90 av den 25 april 1990(9) genom vilken man förlängde giltighetstiden för upphävandet av tullarna på produkterna i fråga. I den ändrade versionen fastställs att de nämnda produkterna kan inrymmas "i en behållare vars yttermått inte överstiger 10 x 21 mm eller vars diameter inte överstiger 10 mm" [vid översättningen har den svenska texten inte funnits att tillgå].

4 Låt oss här kortfattat redogöra för de faktiska omständigheterna i saken inför den nationella domstolen. Med åberopande av systemet för upphävande av tullar begärde bolaget Analog Devices GmbH (nedan kallat "Analog Devices") att Hauptzollamt München-West (huvudtullkammare för västra München, nedan kallad "HZA") skulle återbetala de tullar som betalats mellan den 1 januari 1987 och den 31 januari 1990 för import av monolitiska integrerade kretsar av typ AD 536 och 636 som inryms i behållare med 9,4 mm diameter.

Efter att HZA hade ogillat begäran väckte Analog Devices talan vid Finanzgericht München som förordnade att de belopp som hade betalats av käranden skulle återbetalas, eftersom det upphävande av tullar som på grundval av gällande bestämmelser beviljats för import av produkterna i fråga inte upphörde att gälla på grund av att dessa inrymdes i en rund behållare när yttermåtten för dessa inte översteg yttermåtten för den månghörniga behållare som beskrivs i den gemenskapsrättsliga regleringen. Sett ur den synvinkeln skulle det förhållandet att runda behållare uttryckligen hade nämnts i förordning nr 1419/1990 enligt den nationella domstolen endast ha en klargörande innebörd.

Bundesfinanzhof - vid vilken talan väcktes för upphävande ("Revision") av beslutet i fråga - ansåg att formuleringen av den bestämmelse som skulle tillämpas var tvetydig och begärde med den ovan angivna frågan att domstolen skulle tolka den.

5 Liksom är allmänt känt och som dessutom bekräftas av övervägandena i de förordningar som är relevanta för det förevarande sakförhållandet har de upphävande av tullar som genomförs enligt artikel 28 i EEG-fördraget i huvudsak till syfte att göra det möjligt för industrierna i gemenskapen att använda råvaror, halvfabrikat eller delar som inte tillverkas inom gemenskapen eller som det inte tillverkas tillräckligt av inom gemenskapen för att täcka behoven. Eftersom det i de förordningar som medför ett upphävande av tullarna fastställs ett undantag från den princip som inrättas med artiklarna 19 och 20 i fördraget enligt vilka de tullar som anges i Gemensamma tulltaxan skall betalas för alla produkter som importeras från tredje land, skall man tolka dessa restriktivt.

6 Men på grundval av det som anförts och även med tanke på de krav på rättssäkerhet och de svårigheter som de nationella tullmyndigheterna ställs inför på grund av omfattningen och svårigheterna med de uppgifter de tilldelas har domstolen angivit att "beteckningen för produkter för vilka tullarna har upphävts bör tolkas enligt objektiva kriterier som hör ihop med formuleringen av dessa beteckningar och så att det inte är möjligt att mot deras lydelse tillämpa dem på andra produkter, även om dessa produkter - vad gäller egenskaper och ändamål - inte skiljer sig från dem som omfattas av upphävandet"(10). Detta utesluter uppenbarligen inte - vilket domstolen ytterligare angav - att för att följa de kriterier som styr tolkningen av bestämmelser som avviker från en allmän princip måste en tvetydig bestämmelse tolkas med utgångspunkt i den allmänna uppbyggnaden och syftet med den reglering som den utgör en del av(11).

7 I detta avseende bör det noteras att det inte är möjligt att ur den tvistiga författningstexten utläsa några entydiga uppgifter som skulle göra det möjligt att avgöra om den tolkning som de respektive parterna i målet vid den nationella domstolen gjort är välgrundad. Om angivelsen av de linjära yttermåtten av behållaren för den undantagna produkten verkligen leder tankarna till en månghörnig yta, är det också sant att det i bestämmelsen inte anges vilken form behållaren skall ha utan den är begränsad till att ange dess maximala yttermått utan att utesluta att den kan vara rund, förutsatt att den hålls inom de föreskrivna yttermåtten.

Den logiska tolkningen av den bestämmelse genom vilken man strävar efter att utröna lagstiftarens vilja - det vill säga hans syfte - gör det möjligt att utesluta den restriktiva tolkning som HZA försvarar i målet inför den nationella domstolen. I detta avseende har tillkomsten av den första förordningen (nr 3841/86) - i vilken det tvistiga upphävandet av tullar föreskrevs - en särskild betydelse. Vid detta tillfälle handlade rådet faktiskt på den brittiska regeringens initiativ, vars begäran angav produkten i fråga med bokstavs- och sifferkombinationen AD 536 A. Men det framgår av den beskrivning av produkterna som tillverkaren hade gjort och som hade bifogats begäran att apparaten tillverkades i tre olika modeller som inrymdes i fyrkantiga behållare med fjorton kopplingsstift, benämnda "D" (TO-116), eller i runda behållare med tio kopplingsstift, benämnda "H" (TO-100). Det förefaller alltså klart att den brittiska begäran - vars formulering senare återgavs i förordningens text - omfattade digital-analogomvandlare av den beskrivna typen, oberoende av om de inrymdes i rektangulära eller i runda behållare.

Dessutom framgår det av akten inte något av vilket man kan sluta sig till att behållarens form hade någon betydelse som helst vid det tillfälle då man slog fast begränsningarna för upphävandet av tullen.

8 Slutligen kan man inte heller motivera det förhållandet att månghörniga behållare inte omfattas av undantaget från tullar enbart genom att de inte uttryckligen nämns i förordning nr 1419/90. Om en senare ändring av beskrivningen av en produkt som utgör föremål för ett upphävande av tullar - enligt vad som angivits i domstolens rättspraxis - faktiskt inte kan påverka tolkningen av den beskrivning som tidigare tillämpades för det ändamålet med retroaktiv verkan(12), har en ändring som är begränsad till att ange en bestämmelses räckvidd - en räckvidd som man hur som helst kan sluta sig till genom en normal tolkning - uppenbart inte någon grundläggande betydelse.

9 Med beaktande av de skäl som har redogjorts för, blir slutledningen att domstolen föreslås att på följande sätt besvara den fråga som Bundesfinanzhof har ställt:

"Upphävandet av tullar på digital-analogomvandlare i form av monolitiska integrerade kretsar som är avsedda för beräkning av medelvärdet av variabla radiovågor som är inrymda i en behållare vars yttermått inte överstiger 10 x 18 mm (tullnummer ur 85.21 D II i Gemensamma tulltaxan eller, från och med år 1988, undernummer ur 8542 11 99 i Kombinerade nomenklaturen) - som föreskrivits i rådets förordningar (EEG) nr 3841/86 av den 8 december 1986, nr 1828/87 av den 15 juni 1987 , nr 3747/87 av den 8 december 1987, nr 1779/88 av den 9 juni 1988, nr 3696/88 av den 18 november 1988, nr 1656/89 av den 29 maj 1989 och nr 3393/89 av den 16 oktober 1989 - skall förstås på så sätt att beskrivningen av produkterna även omfattar motsvarande omvandlare som inryms i behållare som inte är månghörniga med en diameter av 9,4 mm."

(1) - EGT nr L 362, s. 1.

(2) - EGT nr L 177, s. 1.

(3) - EGT nr L 358, s. 1.

(4) - EGT nr L 164, s. 1.

(5) - EGT nr L 329, s. 1.

(6) - EGT nr L 167, s. 1.

(7) - EGT nr L 332, s. 1.

(8) - Rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tull- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT nr L 256, s. 1).

(9) - EGT nr L 139, s. 1.

(10) - Dom av den 18 mars 1986, Ethicon (58/85, Rec. s. 1131, punkterna 11-13). I samma avseende, se även dom av den 31 mars 1992, Hamlin Electronics (C-338/90, Rec. s. I-2333, särskilt punkterna 8 och 9).

(11) - Se dom av den 31 mars 1992, mål C-338/90, punkt 12.

(12) - Ovannämnda dom av den 18 mars 1986, mål 58/85, punkt 13, samt även dom av den 28 mars 1979, Biegi (158/78, Rec. s. 1103, i synnerhet punkt 11).