ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

Fri rörlighet för personer - Arbetstagare - Rätt att stanna kvar inom en medlemsstats territorium efter att ha varit anställd där - En avliden arbetstagares familjemedlemmars rätt till bosättning - Villkor avseende arbetstagarens bosättning under minst två år utan avbrott - Period som skall ha ägt rum omedelbart före dödsfallet

(Kommissionens förordning nr 1251/70, artikel 3.2 första strecksatsen)

Sammanfattning

$$Artikel 3.2 första strecksatsen i förordning nr 1251/70 om arbetstagares rätt att stanna kvar inom en medlemsstats territorium efter att ha varit anställda där, vari föreskrivs att familjemedlemmar till en arbetstagare som avlider under sitt yrkesverksamma liv, och innan han förvärvat rätten att stanna kvar inom värdmedlemsstatens territorium, skall ha rätt att varaktigt stanna kvar där, under förutsättning att den nämnde arbetstagaren vid sin död hade bott utan avbrott inom denna medlemsstats territorium under minst två år, skall tolkas så, att bosättningsperioden på två år utan avbrott skall ha ägt rum omedelbart före arbetstagarens död.

( se punkt 50 samt domslutet )
Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

Social trygghet för migrerande arbetstagare - Likabehandling - Nationell lagstiftning i vilken föreskrivs att arbetslöshetsersättning endast beviljas om vederbörande under en minimiperiod har betalat in avgifter till ett system för ålderspension - Tillåtlighet - Villkor

Sammanfattning

Den minimiperiod under vilken den berörde måste ha betalat in avgifter till ett system för ålderspension för att kunna beviljas arbetslöshetsersättning, som föreskrivs i en nationell lagstiftning om social trygghet beträffande arbetslösa över 52 år, bestäms av denna nationella lagstiftning, såvitt nämnda period även anses kunna fullgöras genom att avgifterna helt eller delvis betalas in till systemen för social trygghet i en eller flera andra medlemsstater.
Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

Jordbruk - Gemensam organisation av marknaden - Mjölk och mjölkprodukter - Tilläggsavgift på mjölk - Årligt frågeformulär till medlemsstaterna angående tillämpningen av systemet - Underrättelse till kommissionen - Schablonmässigt avdrag på förskotten för de bokförda jordbruksutgifterna för det fall att tidsfristen inte har iakttagits - Beslut 93/673 - Rättslig grund - Åsidosättande av förordning nr 729/70 eller av proportionalitetsprincipen - Föreligger inte

(Rådets förordning nr 729/70; kommissionens förordning nr 536/93, artikel 8 fjärde strecksatsen, kommissionens beslut 93/673)

Sammanfattning

Kommissionen har med rätta grundat sig på artikel 8 fjärde strecksatsen i förordning nr 536/93 om tillämpningsföreskrifter för tilläggsavgiften för mjölk och mjölkprodukter - enligt vilken medlemsstaterna underkastas skyldigheten att inkomma med det vederbörligen ifyllda frågeformuläret inom den angivna tiden och enligt vilken kommissionen får göra ett schablonmässigt avdrag på förskotten, inte bara då frågeformuläret har ingivits för sent, utan också om det är ofullständigt eller felaktigt - då den antog beslut 93/673 om fastställande av ett schablonmässigt avdrag på förskottet för de bokförda jordbruksutgifterna i fall av bristande iakttagelse av bestämmelserna om ingivande av det årliga frågeformulär om tilläggsavgifter för mjölk och då den fastställde ett avdrag om 1 procent av det totala beloppet som har betalats till medlemsstaten under det föregående räkenskapsåret, för det fall att frågeformuläret inges för sent, ett avdrag om 0,5 procent av samma sammanlagda belopp vid en oriktig beräkning av avgiften med mer än 10 procent och ett avdrag med 0,04 procent för varje uppgift som inte är ifylld.

Det ovannämnda beslutet innebär inte att förordning nr 729/70 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken har åsidosatts, eftersom ett avdrag på förskotten, vilket inte kan vara av slutlig art, inte utesluter en kontroll av att avdraget är välgrundat inom ramen för den granskning och det godkännande av årsredovisningen som föreskrivs i förordningen, då den berörda medlemsstaten också får möjlighet att framföra sina synpunkter avseende lagenligheten av avdraget på förskotten, vilket innebär att rätten till försvar kommer att vara säkerställd.

Slutligen innebär inte beslutet att proportionalitetsprincipen har åsidosatts, eftersom syftet med beslutet, för att tillgodose intresset avseende en enhetlig tillämpning samt rättssäkerheten, är att precisera det sätt på vilket det schablonmässiga avdraget av förskotten skall tillämpas, och i detta syfte definieras i beslutet de olika fall av åsidosättande som ger upphov till ett motsvarande avdrag. I detta avseende kan emellertid inte de karakteristika som följer av avdragssättens schablonmässiga natur att medföra att avdraget blir oproportionerligt i förhållande till sitt syfte. Dessa avdragssätt verkar inte i sig oproportionerliga i förhållande till den betydelse som en i vederbörlig ordning gjord underrättelse har för förvaltningen av avgiftssystemet.
4)

Europeiska kommissionen, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, CsiSolar Power (China) och China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products ska bära sina rättegångskostnader.
3)

Det finns inte längre anledning att pröva ansökningarna om intervention från Flachglas Torgau GmbH och Saint-Gobain Isover G+H AG, från Kronotex GmbH & Co. KG et Kronoply GmbH, från Bayer MaterialScience AG, från Sabic Polyolefine GmbH, från Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH och Ineos Vinyls Deutschland GmbH, samt från Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG och Wacker Chemie AG.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 245/21

Tribunalens beslut av den 22 maj 2015 – H-O-T Servicecenter Nürnberg m.fl. mot kommissionen

(Mål T-289/14) (1)

((Statligt stöd - Tysklands åtgärder till stöd för elproduktion från förnybara energikällor och till stöd för energiintensiva användare - Beslut om att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 FEUF - Det slutliga beslutet har antagits efter att talan väckts - Anledning saknas att döma i saken - Talan om ogiltigförklaring - Ansökan om justering av yrkandena - Inga nya uppgifter - Avvisning))

(2015/C 245/25)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: H-O-T Servicecenter Nürnberg GmbH (Nürnberg, Tyskland), H-O-T Servicecenter Schmölln GmbH & Co. KG (Schmölln, Tyskland), H-O-T Servicecenter Allgäu GmbH & Co. KG (Memmingerberg, Tyskland) och EB Härtetechnik GmbH & Co. KG (Nürnberg) (ombud: inledningsvis advokaterna A. Reuter, C. Arhold, N. Wimmer, F.-A. Wesche, K. Kindereit, R. Busch, A. Hohler och T. Woltering, därefter advokaterna A. Reuter, C. T. Christner och G. Müllejans)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: T. Maxian Rusche och R. Sauer, biträdda av advokaterna de C. von Donat och G. Quardt)

Saken

Talan om delvis ogiltigförklaring av kommissionens beslut C (2013) 4424 final av den 18 december 2013 att inleda ett förfarande enligt artikel 108.2 FEUF angående de åtgärder Förbundsrepubliken Tyskland vidtagit till stöd för elproduktion från förnybara energikällor och till stöd för energiintensiva användare (Statligt stöd SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

Avgörande

1) Det finns inte längre anledning att döma i saken.

2) Ansökan om justering av yrkandena i förevarande mål, så att de avser kommissionens beslut C (2014) 8786 final av den 25 november 2014 angående statligt stöd SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN) som Förbundsrepubliken Tyskland genomfört till stöd för elproduktion från förnybara energikällor och till stöd för energiintensiva användare, avvisas.

3) Det saknas anledning att pröva interventionsansökan från Eftas övervakningsmyndighet.

4) H-O-T Servicecenter Nürnberg GmbH, H-O-T Servicecenter Schmölln GmbH & Co. KG, H-O-T Servicecenter Allgäu GmbH & Co. KG och EB Härtetechnik GmbH & Co. KG ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europeiska kommissionens rättegångskostnader.

5) Eftas övervakningsmyndighet ska bära sina rättegångskostnader.

(1) EUT C 223, 14.7.2014.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 313/35

Personaldomstolens beslut (andra avdelningen) av den 19 september 2013 — Marcuccio mot kommissionen

(Mål F-31/13)

(Personalmål - Artikel 34.1 och 34.6 i rättegångsreglerna - Ansökan som ingetts per fax inom fristen, förlängd med tio dagar med hänsyn till avstånd - Ansökan som inkommit per post inom tio dagar därefter - Dessa båda ansökningar är ej identiska - Talan har väckts för sent)

2013/C 313/66

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ombud: advokaten G. Cipressa)

Svarande: Europeiska unionens kommission

Saken

Talan om ogiltigförklaring av beslutet att avslå sökandens ansökan om utbetalning av skadestånd för en skada som sökanden lidit i samband med och till följd av sin omplacering från kommissionens delegation i Luanda till kommissionens säte i Bryssel.

Avgörande

1. Talan avvisas, eftersom det är uppenbart att den inte kan prövas i sak.
—

ogiltigförklara samtliga därtill hörande, efterföljande och förutsebara handlingar, vilket under alla omständigheter omfattar befordringar enligt ”2010 staff appraisal exercise, award of promotions and titles” av personaldirektören av den 11 april 2011, eftersom EIB mot bakgrund av det omdöme som sökandens överordnade, vilka idag är svarande, lämnade om honom, underlät att låta sökanden omfattas under punkten ”Promotions from Function E to D”,
—

fastställa att sökanden ska erhålla ersättning för den materiella och ideella skada som denne lidit som preliminärt, i överensstämmelse med rätt och billighet (pro bono et ex aequo), beräknas uppgå till 70 000 euro (jämte dröjsmålsränta från och med den 18 december 2008 med en räntesats motsvarande Europeiska centralbankens fastställda referensränta plus 2 procentenheter), med förbehåll för ökning eller minskning av beloppet under förfarandets gång, och
—

fastställa att svarandens anställda eller av denna bemyndigade personer den 30 april 2003 och den 2 maj 2003, mot sökandens vilja trängde sig in i dennes tjänstebostad, fotograferade, upprättade en förteckning över sådan egendom som antogs vara sökandens personliga egendom, värderade all egendom som angetts i förteckningen över personlig egendom, trängde sig in i sökandens personbil, tog sökandens personliga egendom och dennes personbil i beslag och tvingade sökanden att lämna sin bostad och sina tillhörigheter,
BESLUT AV EUROPEISKA UNIONENS PERSONALDOMSTOL

(första avdelningen)

den 20 mars 2014

Mål F‑33/13

Luigi Marcuccio

mot

Europeiska kommissionen

”Personalmål– Artikel 34.1 och 34.6 i rättegångsreglerna – Ansökan som ingetts per telefax inom fristen för att väcka talan – Advokatens handskrivna underskrift skiljer sig från den på originalet vilket ingetts med post – Talan har väckts för sent – Uppenbart att talan ska avvisas”

Saken: Talan som väckts med stöd av artikel 270 FEUF, tillämplig på Euratomfördaget enligt dess artikel 106a, i vilken Luigi Marcuccio bland annat har yrkat ogiltigförklaring av det beslut i vilket Europeiska kommissionen nekade att betala ut ett belopp motsvarande icke-uttagen semester. Innan originalstämningen skickades per post mottog personaldomstolens kansli den 8 april 2013 en handling som skickas samma dag per telefax och av vilken det framgick att det var fråga om en kopia av den originalstämning som skickats per post.

Avgörande: Talan avvisas. Luigi Marcuccio ska bära sina egna rättegångskostnader.

Sammanfattning

Domstolsförfarande – Ansökan genom vilken talan väckts – Formkrav – Talan som väckts per telefax inom föreskrien frist – Advokatens hanskrivna underskrift skiljer sig från den på originalet vilket ingetts med post – Följder– Inte nödvändigt att beakta dagen för mottagandet av en telefax vid bedömningen av om fristen för att väcka talan har beaktats

(Personaldomstolens rättegångsregler, artikel 34.6, tjänsteföreskrifterna, artikel 91.3).

Vad beträffar förhållandet mellan underskriften av sökandens advokat på en stämningsansökan som skickats per telefax till personaldomstolen och den underskrift som förekommer på originalstämningen och som ingavs tio dagar senare gäller att när underskriften längst ned den ansökan som ingetts per telefax inte är identisk med underskriften på den efterföljande originalstämningen kan den stämning som ingetts per telefax inte beaktas vid bedömningen av om fristen för att väcka talan har iakttagits.

Det följer nämligen av kravet på rättssäkerhet och av nödvändigheten av att undvika diskriminering och godtycklig behandling i rättskipningen att personaldomstolen ska tillämpa dessa förfaranderegler strikt.

(se punkterna 30 och 31)

Hänvisning till

Domstolen: 22 september 2011, Bell & Ross mot harmoniseringsbyrån, C‑426/10 P, punkt 43

Tribunalen: 14 november 2013, Marcuccio mot kommissionen, T‑283/13 P, punkterna 14 och 19

Personaldomstolen: 11 mars 2013, Marcuccio mot kommissionen, F‑131/12, punkt 24
BESLUT AV EUROPEISKA UNIONENS PERSONALDOMSTOL

(första avdelningen)

den 7 november 2013

Luigi Marcuccio

mot

Europeiska kommissionen

”Personalmål — Artikel 34.1 och 34.6 i rättegångsreglerna — Ansökan inlämnad per telefax inom fristen — Advokatens egenhändiga namnteckning skiljer sig från den namnteckning som finns på originalet vilket skickats per post — Talan väckt för sent — Uppenbart att talan ska avvisas — Nullitet”

Saken:

Talan väckt enligt artikel 270 FEUF, som är tillämplig på Euratomfördraget enligt artikel 106a i detta, genom vilken Luigi Marcuccio bland annat har yrkat ogiltigförklaring av Europeiska kommissionens beslut av den 14 september 2011 att avslå hans klagomål av den 15 maj 2011 som anförts mot beslutet av den 28 februari 2011 samt ersättning med 10000 euro för liden skada. Originalexemplaret av ansökan skickades per post sedan en handling, i form av en kopia av det originalexemplar av ansökan som skickats per post, först sänts per telefax den 30 januari 2012 till personaldomstolens kansli.

Avgörande:

Talan avvisas, eftersom det är uppenbart att den inte kan tas upp till prövning. Luigi Marcuccio ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europeiska kommissionens rättegångskostnader.

Sammanfattning

Domstolsförfarande – Ansökan genom vilken talan väckts – Formkrav – Egenhändig underskrift av en advokat – Formföreskrift som ska tillämpas strikt – Föreligger inte – Avvisning (Domstolens stadga, artiklarna 19.3 och 21.1, samt bilaga I, artikel 7.1, personaldomstolens rättegångsregler, artikel 34.1) Domstolsförfarande – Ansökan genom vilken talan väckts – Formkrav – Ansökan har ingetts per telefax inom talefristen – Advokatens egenhändiga underskrift skiljer sig från den underskrift som finns på originalexemplaret på ansökan som sändes med post – Följder – Dagen då den handling som skickades per telefax emottogs kan inte beaktas vid bedömningen av om talefristen iakttagits (Personaldomstolens rättegångsregler, artikel 34 tjänsteföreskrifterna, artikel 91.3) Institutionernas rättsakter – Giltighetspresumtion – Rättsakt som är en nullitet – Begrepp (Artikel 288 FEUF)
SV
Rät tsfallssamlingen
ECLI:EU:F:2010 :106 1BESLUT M EDDELAT AV O RDFÖRANDEN PÅ PERSONALDOMSTOLENS FÖRSTA AVDELNING
den 16 september 2010
Mål F-90/09
F rédéric E r notte
mot
Europeiska komm issionen
”Förlikning på initiativ av pe rsonaldomstolen — Avskrivning”
Saken: Frédéric Ernotte har väckt talan enligt artiklarna 236 EG och 152 EA i f örsta hand me d 
yrkande om att ko mmissionen ska förpliktas att utge ersättning för den m ateriella och 
ideella skada s om följer av att det tagit oskäligt lång tid för ko mmissionen att handlägga 
hans är ende beträffande erkännande av att d en infarkt s om h an dra bbades av den 
28 augusti 2002 h ade kara ktären av en olycka o ch hade sitt ursprung i tjänsteutövningen.
Avgörande:Mål F-90/09, Ernotte m ot ko mmissionen, avskrivs. Kommissionen s ka u tge ett 
schablonbelopp o m 10 000  euro till Frédéric Ernotte, ett b elopp s om inkluderar d et 
advokatarvode som han betalat.
Samm anfattning
Tjänstemän — Talan — Förlikning vid personaldomstolen — Avskrivning
(Personaldomstolens rättegångsregler, artikel 69)
PERSONALDOMSTOLENS BESLUT

(första avdelningen)

den 4 november 2008

Mål F-18/07

Luigi Marcuccio

mot

Europeiska gemenskapernas kommission

”Personalmål – Tjänstemän – Begäran – Uttryckligt avslag som delgivits efter tyst avslag – Rent bekräftande rättsakt – Klagomål som framställts för sent – Uppenbart att talan ska avvisas”

Saken: Talan väckt av Luigi Marcuccio, enligt artikel 236 EG och artikel 152 EA med yrkande dels om ogiltigförklaring av det beslut som fattats av kommissionen den 25 oktober 2005 att avslå hans begäran att han ska förklaras ha en allvarlig sjukdom i den mening som avses i artikel 72 i tjänsteföreskrifterna och i Europeiska gemenskapernas sjukförsäkringssystem.

Avgörande: Talan avvisas, eftersom det är uppenbart att den inte kan prövas i sak. Kommissionen ska utöver sina egna rättegångskostnader ersätta två tredjedelar av sökandens rättegångskostnader.

Sammanfattning

1. Tjänstemän – Talan – Rättsakt som går någon emot – Begrepp – Uttryckligt beslut om avslag av en begäran, som delgivits efter ett tyst avslag som vunnit laga kraft – Bekräftande rättsakt

(Tjänsteföreskrifterna, artikel 90 och 91)

2. Förfarande – Rättegångskostnader – Ersättning – Särskilda omständigheter

(Förstainstansrättens rättegångsregler, artikel 87.3, första stycket; personaldomstolens rättegångsregler, artikel 122)

1. Ett uttryckligt avslagsbeslut avseende en föregående begäran, som delgivits den berörda parten efter ett tyst avslagsbeslut som vunnit laga kraft, utgör en rättsakt som enbart bekräftar det tidigare beslutet och kan därmed inte ses som en rättsakt som går någon emot och som kan bli föremål för en ogiltighetstalan enligt artikel 91.1 i tjänsteföreskrifterna.

(se punkt 27)

2. Enligt artikel 87.3 första stycket i förstainstansrättens rättegångsregler, vilka i tillämpliga delar gäller personaldomstolen till dess att personaldomstolens rättegångsregler träder i kraft den 1 november 2007 kan rätten besluta att kostnaderna ska delas, om särskilda omständigheter motiverar det.

En särskild omständighet som kan medföra att sökandens rättegångskostnader ska delas mellan den berörda institutionen och sökanden kan vara att administrationen, när en talan avvisas för att det föregående klagomålet ingetts för sent, inte har informerat sökanden att det beslut klagomålet avsåg utgör en enbart bekräftande rättsakt som inte kan angripas genom en ogiltighetstalan, och dessutom inte påpekat att klagomålet riskerade att komma in för sent, vilket därigenom, med åsidosättande av omsorgsplikten, kunde inge tjänstemannen den felaktiga uppfattningen att om han väckte talan skulle denna kunna tas upp till sakprövning.

(se punkterna 35–39)
31

Kommissionen å sin sida har för det första erinrat om att när det i ett meddelande om uttagningsprov ställs ett minsta krav på yrkeserfarenhet, ska detta krav enligt rättspraxis förstås så, att det avser heltidsarbete under en period av den angivna längden, eller deltidsarbete under en period som omräknat till heltidsarbete motsvarar heltidsarbete under en period av den angivna längden.
29

I förevarande fall framgår det av det nya formuläret för förlängning av anställningsavtal att den rapporterande tjänstemannens rekommendation att sökandens anställningsavtal inte skulle förlängas, grundar sig på nivån på hans arbetsprestationer under år 2009, såsom de hade utvärderats i den bedömningsrapport som färdigställts den 23 juni 2010. Den bedömningen hade nämligen i allt väsentligt upprepats, den är i stor utsträckning rent av ordagrant återgiven, i det angripna beslutet. Den rapporterande tjänstemannen hade betonat sökandens ”otillräckliga arbetsprestationer (kompetens och uppförande i tjänsten) inom de väsentliga nyckelområden som prioriterades för den aktuella tjänsten” och påtalade därvid just de båda målsättningar som inte uppnåtts vilka angavs i avsnitt B (med rubriken ”Uppnående av målen under referensperioden”) i den ovannämnda bedömningsrapporten. Den omständigheten att sökanden hade samarbetssvårigheter med vissa enheter och en benägenhet att gång på gång fatta olämpliga beslut, vilken framhölls i avsnitt D ”Färdigheter (kompetens och kvalifikationer) under referensperioden” i nämnda rapport, upprepades bokstavligen i det angripna beslutet under den rapporterande tjänstemannens kommentarer. Det har inte bestritts att sökanden hade tillfälle att yttra sig under bedömningsförfarandet för år 2009.
SV
Rät tsfallssamlingen
ECLI:EU:F:2010 :7 1PERSONALDOMSTOLENS DOM
(andra a vdelningen)
den 4 februari 2010
Mål F-15/08
Valérie W iame
mot
Europeiska komm issionen
”Personalmål — Allmänt uttagningsprov — Beslut att inte uppta sökanden i f örteckningen över 
godkända sökande — Otillräcklig poängsumma — Meddelande om allmänt uttagningsprov 
EPSO/AST/7/05 — Bevisning — Berättigat intresse av att få saken prövad”
Saken: Talan som v äckts me d stöd av ar tiklarna 236 EG o ch 152 E A genom v ilken V alérie 
Wiame h ar yrkat ogiltigförklaring av beslutet av uttagningskommittén i u ttagningsprov 
EPSO/AST/7/05 a tt tilldela henne en poängsumma som är o tillräcklig för att föras upp p å 
reservlistan.
Avgörande:Talan ogillas. Sökanden ska b ära s ina egna rättegångskostnader. Kommissionen ska b ära 
sina egna rättegångskostnader.
Samm anfattning
1. Tjänstemän — Talan — Rättsakt som g år någon emot — Beslut som f attas efter om prövning av ett 
tidigare beslut
(Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 90.2 och 91.1)
2. Institutionernas rättsakter — Legalitetspresumtion — Uppgifter som m edför att r ättsaktens 
lagenlighet ska ifrågasättas
1. När en sökande, vars begäran om tillträde till ett uttagningsprov för gemenskapen har avslagits, 
begär att detta beslut ska o mprövas, är d et endast det beslut som u ttagningskommittén fattar efter 
omprövningen som u tgör den rä ttsakt som g år n ågon em ot. Sökandens yrkanden avser följaktligen 
detta beslut.
(se punkt 20)
Hänvisning till
Förstainstansrätten: 13 december 2006 , Heus mot ko mmissionen, T-173/05, REGP 2006 , s. I-A-2-329 II-A-2-1695 , 
punkt 19
Personaldomstolen: 13 december 2007 , Van N eyghem m ot ko mmissionen, F-73/06, REGP 2007 , s. I-A-1-441 
och II-A-1-2515 , punkt 39
2 ECLI:EU:F:2010 :7SAMM ANFATTNING–MÅLF-15/08
WIAMEMOT KOMM ISSIONEN
2. En ad ministrativ rättsakt presumeras vara g iltig och bevisbördan åvilar principiellt den som påstår 
motsatsen. Det åligger således sökanden att framlägga tillräckligt exakta, objektiva och samstämmiga 
uppgifter som u tgör stöd för att de omständigheter som å beropats är ri ktiga eller sannolika. En 
sökande som inte förfogar ö ver någon b evisning, eller inte ens över en samling uppgifter, måste 
följaktligen godta att beslut avseende uttagningsprov presumeras vara l agenliga och ka n inte krä va att 
personaldomstolen själv ska ta ställning till de ansökningshandlingar som ingetts av godkända sökande 
i syfte att utröna huruvida v issa sökande har getts tillträde till uttagningsprovet på oriktiga grunder.
(se punkt 21)
Hänvisning till
Domstolen: 6 mars 2001 , Conno lly mot kommissionen, C-274/99 P, REG 2001 , s. I-1611 , punkterna 113 o ch 114
Förstainstansrätten: 19 november 1996 , Brulant mot parlamentet, T-272/94, REGP 1996 , s. I-A-513 o ch II-1397 , 
punkt 35; 13 juli 2000 , Griesel mot råd et, T-157/99, REGP 2000 , s. I-A-151 o ch II-699, punkt 25