Förslag till avgörande av generaladvokat Léger föredraget den 13 juni 2002. - Capespan International plc mot Commissioners of Customs & Excise. - Begäran om förhandsavgörande: VAT and Duties Tribunal, London - Förenade kungariket. - Gemenskapens tullkodex - Frukt och grönsaker - Beräkning av tullvärdet. - Mål C-422/00.



Rättsfallssamling 2003 s. I-00597



Generaladvokatens förslag till avgörande

1. Syftet med denna begäran om förhandsavgörande är att fastställa det sätt på vilket tullvärde på vissa frukter och grönsaker som importeras till gemenskapen från tredje land skall beräknas. Berörda frukter och grönsaker är sådana som anges i bilagan till kommissionens förordning (EG) nr 3223/94 av den 21 december 1994 om tillämpningsföreskrifter till importsystemet för frukt och grönsaker.

2. De frukter och grönsaker som omfattas av denna förordning skall påföras en blandad tull. Det rör sig om en tull som består av två delar, nämligen en värdetull uttryckt i procent av varans värde och en specifik tull uttryckt i ecu per 100 kg netto. Värdetullen beräknas på grundval av tullvärdet på produkten, medan den specifika tullen beräknas på grundval av "införselpriset" på produkten i gemenskapen.

3. I förevarande fall har de intervenerande parterna olika uppfattning om det sätt på vilket tullvärdet skall beräknas på dessa frukter och grönsaker. Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland liksom Europeiska gemenskapernas kommission anser att tullvärdet skall fastställas på grundval av det införselpris på produkterna som föreskrivs i artikel 5 i förordning nr 3223/94. Bolaget Capespan International plc (nedan kallat Capespan) har däremot hävdat att tullvärdet skall bestämmas i enlighet med bestämmelserna i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen och kommissionens förordning nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för förordning nr 2913/92.

I - Faktiska omständigheter och tolkningsfrågorna

4. Capespan är en fruktimportör med säte i Förenade kungariket. Under perioden från den 18 mars 1997 till den 24 augusti 1998 importerade Capespan frukt (framför allt äpplen) från Sydafrika. Frukten såldes i gemenskapen till ett provisoriskt pris som korrigerades vid slutet av säsongen.

5. För att fastställa tullvärdet på de importerade frukterna, trodde Capespan att bolaget kunde grunda sig på bestämmelserna i artikel 29 i tullkodexen. Enligt dessa bestämmelser motsvarar tullvärdet på varor deras "transaktionsvärde", det vill säga det pris som faktiskt betalats eller skall betalas för produkterna. Eftersom det slutgiltiga priset på frukten inte var känt vid importtillfället, lämnade Capespan en preliminär angivelse av tullvärdet på frukten i enlighet med artikel 254 i tillämpningsförordningen.

6. Tullmyndigheterna i Förenade kungariket - Commissioners of Customs & Excise - har ifrågasatt giltigheten av den metod som Capespan har använt.

7. De anser att tullvärdet på den relevanta frukten inte kunde beräknas på grundval av artikel 29 i tullkodexen. Enligt deras åsikt skall tullvärdet på frukt som omfattas av förordning nr 3223/94 fastställas på grundval av införselpriset på produkterna i gemenskapen. Tullmyndigheterna menar också att Capespan inte kunde deklarera ett preliminärt tullvärde med stöd av artikel 254 i tillämpningsförordningen. Följaktligen har de krävt bolaget på ett belopp om 2 884 279 GBP för den import som bolaget bedrivit under den omtvistade perioden.

8. Capespan väckte talan mot detta beslut vid VAT and Duties Tribunal, London (Förenade kungariket). Den nationella domstolen anser att tvistens utgång är beroende av tolkningen av de gemenskapsrättsliga bestämmelser som parterna åberopat och har därför beslutat att vilandeförklara målet och ställa följande frågor till domstolen:

"1) Beträffande de produkter som anges i bilagan till ... förordning ... nr 3223/94 [...], i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 1890/96 (av den 30 september 1996 om ändring av förordning nr 3223/94), och som förts in till Europeiska gemenskapen från den 18 mars 1997 men före den 18 juli 1998, vid vilket datum kommissionens förordning (EG) nr 1498/98 (av den 14 juli 1998 om ändring av förordning nr 3223/94 ...) om ändring av artikel 5 i förordning nr 3223/94 trädde i kraft, skall tullvärdet på sådana produkter bestämmas i enlighet med

a) bestämmelserna i avdelning II, kapitel 3 (nämligen artiklarna 28-36) i [tullkodexen] och bestämmelserna i avdelning V (nämligen artiklarna 141-181 a) i [tillämpningsförordningen], eller

b) artikel 5 i förordning nr 3223/94?

2) För det fall tullvärdet inte skall fastställas i enlighet med något av ovanstående alternativ, vilken är den korrekta grundvalen för att fastställa tullvärdet på sådana produkter?

3) Är förordning nr 1498/98 om ändring från den 18 juli 1998 av artikel 5 i förordning nr 3223/94 ... giltig?

4) För det fall förordning nr 1498/98 inte är giltig, hur skall tullvärdet på sådana produkter som anges i fråga 1 och som förts in till Europeiska gemenskapen från den 18 juli 1998 fastställas?

5) Oavsett huruvida förordning 1498/98 är giltig, utgör förordning nr 3223/94 hinder mot att en preliminär tullvärdeangivelse görs i enlighet med artikel 254 i tillämpningsförordningen?"

II - De gemenskapsrättsliga bestämmelserna

9. De bestämmelser som är relevanta för behandlingen av tolkningsfrågorna återfinns i tullagstiftningen och i jordbrukslagstiftningen. För tydlighetens skull skall jag redogöra för dessa bestämmelser genom att placera dem i deras allmänna sammanhang.

A - Tullagstiftningen

10. Tullagstiftningen utgörs i huvudsak av tullkodexen och tillämpningsförordningen.

11. Enligt tullkodexen baseras importtullar på den Gemensamma tulltaxan. I tullkodexen preciseras att denna taxa skall omfatta den kombinerade nomenklaturen liksom de avgiftssatser och andra debiteringsgrunder som tillämpas beträffande tullar och jordbruksavgifter.

12. Den 23 juli 1987 antog rådet förordning (EEG) nr 2658/87 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan. Bilaga I till denna förordning innehåller den kombinerade nomenklaturen och tullar enligt den Gemensamma tulltaxan. Bilagan ändras varje år och den relevanta versionen i detta mål är

- för år 1997, kommissionens förordning (EG) nr 1734/96 av den 9 september 1996 om ändring av bilaga I till förordning nr 2658/87,

- för år 1998, kommissionens förordning (EG) nr 2086/97 av den 4 november 1997 om ändring av bilaga I till förordning nr 2658/87.

13. För de frukter och grönsaker som omfattas av förordning nr 3223/94 innehåller bilaga I till förordning nr 2658/87 den kombinerade nomenklaturen och tullar för produkter för vilka ett införselpris gäller. I bilagan preciseras att tillämpningsföreskrifter för införselpriset fastställs i förordning nr 3223/94.

14. De frukter och grönsaker som omfattas av denna tabell påförs en blandad tull. Det rör sig om en tull som består av två delar, nämligen en värdetull uttryckt i procent av varans värde och en specifik tull uttryckt i ecu per 100 kg netto. Värdetullen beräknas på grundval av värdet på produkten, medan den specifika tullen beräknas på grundval av införselpriset. Den specifika tullen är dessutom omvänt proportionell till införselpriset. Detta betyder att ju lägre införselpriset är desto högre är den specifika tullen.

15. Införselpriset gör det sålunda möjligt att fastställa tulltariffklassificeringen av frukt och grönsaker liksom de tullsatser som är tillämpliga (värdetull och specifik tull). Denna omständighet är ostridig mellan de intervenerande parterna i förevarande mål. Parterna har däremot olika uppfattning om det sätt på vilket tullvärdet på produkter skall beräknas. Förenade kungariket och kommissionen anser att införselpriset även skall tjäna till att fastställa tullvärdet på frukt och grönsaker. Capespan har däremot hävdat att detta värde skall fastställas på grundval av artiklarna 29-36 i tullkodexen.

16. Artiklarna 29-36 i tullkodexen innehåller bestämmelser om fastställande av "tullvärdet vid tillämpningen av ... [den] Gemensamma tulltaxa[n] och bestämmelser som reglerar särskilda områden för varuhandel ...".

17. Dessa artiklar föreskriver sex beräkningsmetoder. Dessa metoder är successiva på så sätt att om tullvärdet inte kan beräknas på grundval av en metod, måste man använda följande metod. Enligt dessa bestämmelser är tullvärdet

a) "transaktionsvärdet" på produkten, det vill säga det pris som faktiskt betalats eller skall betalas för varorna när de säljs för export till gemenskapens territorium (artikel 29.1 i kodexen),

b) transaktionsvärdet på identiska varor som sålts för export till gemenskapen och exporterats vid samma tidpunkt som de varor som skall värderas (artikel 30.2 a i kodexen),

c) transaktionsvärdet på liknande varor som sålts för export till gemenskapen och exporterats vid samma tidpunkt som de varor som skall värderas (artikel 30.2 b i kodexen),

d) det värde som grundas på det styckepris för vilket de importerade varorna eller identiska eller liknande importerade varor säljs inom gemenskapen i den största sammanlagda kvantiteten (artikel 30.2 c i kodexen),

e) ett "konstruerat" värde som består av summan av kostnaden för tillverkningen av varor, ett belopp för vinst och allmänna omkostnader och kostnader för transport och försäkring av varor fram till platsen för deras införsel till gemenskapens territorium (artikel 30.2 d i kodexen),

f) ett värde som fastställs på grundval av tillgängliga data (artikel 31 i kodexen).

18. I artikel 36.2 i tullkodexen föreskrivs ett undantag från dessa bestämmelser för lättförstörbara varor som vanligen lämnas i konsignation. Konsignation är en transaktion som består i att varorna lämnas i förvar med sikte på en senare försäljning. I det fallet kan importören begära att tullvärdet beräknas enligt förenklade bestämmelser som föreskrivs i artiklarna 173-177 i tillämpningsförordningen.

19. Med stöd av dessa bestämmelser kan tullvärdet på frukt och grönsaker beräknas på grundval av ett enhetligt referensvärde. Detta system som är ganska invecklat består i att värdet på varorna fastställs utifrån deras värde på vissa internationella marknader. Det förutser att kommissionen var fjortonde dag skall beräkna ett enhetsvärde per 100 kg netto, uttryckt i medlemsstaternas valutor, för varje produkt. Enhetsvärdet skall fastställas på grundval av

- det genomsnittliga enhetspriset beräknat på grundval av priserna för varor i angivna handelscentra. Detta enhetspris skall baseras på behållningen från försäljningarna mellan importörer och grossister, med avdrag för flera belopp: en försäljningsmarginal på 15 procent, kostnaderna för transport och försäkring av varor inom gemenskapen, ett fast belopp på 5 ecu och importtullar och andra avgifter som inte skall inbegripas i tullvärdet,

- kvantiteter som övergått till fri omsättning under ett kalenderår med betalning av importtullar.

20. Enhetsvärdet motsvarar ett viktat genomsnitt av genomsnittliga enhetspriser i förhållande till de kvantiteter varor som övergått till fri omsättning. Detta system är frivilligt för importören. Om han använder systemet, kommer tullvärdet på dessa varor att fastställas på grundval av det enhetsvärde som gäller under den relevanta perioden. Enhetsvärdena skall tillämpas under 14-dagarsperioder.

21. I tullkodexen föreskrivs även förenklade bestämmelser för tulldeklarationen med avseende på formaliteterna. Importören är i princip skyldig att upprätta sin deklaration med användande av ett officiellt formulär. Deklarationen skall dessutom innehålla alla de uppgifter som är nödvändiga för tillämpningen av de bestämmelser som gäller för tullförfarandet.

22. I artikel 76 i kodexen föreskrivs emellertid att importören i vissa fall kan utelämna vissa uppgifter i sin deklaration. För varor som är belagda med värdetullar kan sålunda den importör som inte har möjlighet att deklarera ett slutgiltigt tullvärde lämna en preliminär angivelse av detta värde i enlighet med artikel 254 i tillämpningsförordningen. I det fallet skall tullmyndigheterna ta ut en tull som beräknas på det preliminära värdet och vid behov kräva att en säkerhet ställs för att täcka skillnaden mellan denna tull och den tull som slutligen skall betalas för produkterna.

B - Jordbrukslagstiftningen

23. Den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker är en av de gemensamma organisationer som föreskrivs i artikel 40 i EG-fördraget (nu artikel 34 EG i ändrad lydelse).

24. Ursprungligen återfanns den i flera gemenskapsförordningar som har konsoliderats genom rådets förordning (EEG) nr 1035/72 av den 18 maj 1972 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker. Denna förordning innehåller flera bestämmelser som reglerar handeln med tredje land.

25. Förverkligandet av en gemensam marknad för frukt och grönsaker förutsätter i själva verket att ett enhetligt system för handel med tredje land införs. Rådet utgick från att tillämpningen av den Gemensamma tulltaxans tullsatser i regel borde räcka för att säkra stabiliteten på gemenskapsmarknaden. Rådet ansåg det emellertid nödvändigt att fastställa bestämmelser som möjliggör att förebygga störningar till följd av utbud till onormala priser från tredje land. Grundförordningen har sålunda inrättat en mekanism för att fastställa "referenspriser" och för att utöver tull ta ut en utjämningsavgift när priset för importerade produkter är lägre än referenspriset.

26. Denna mekanism är organiserad på följande sätt.

27. Varje år fastställer de behöriga myndigheterna ett referenspris för de frukter och grönsaker som omfattas av grundförordningens tillämpningsområde. Referenspriset skall vara lika med medelvärdet av producentpriserna i varje medlemsstat höjt med ett belopp som motsvarar kostnaderna för att saluföra produkter i gemenskapen. Referenspriset skall fastställas för ett år eller år som uppdelas i ett antal perioder.

28. Därutöver skall kommissionen fastställa ett införselpris för varje produkt och varje exportland. Införselpriset skall motsvara det lägsta priset som noterats för minst 30 procent av de kvantiteter från det berörda exportlandet som sålts på samtliga representativa marknader. Från denna prisnotering skall avdrag göras för flera belopp, nämligen tullarna i Gemensamma tulltaxan, eventuella utjämningsavgifter, övriga importavgifter, kostnaden för transport av produkterna mellan gemenskapens gränsövergångar och de representativa importmarknader där priser noteras. Till skillnad från referenspriset skall införselpriset fastställas för varje marknadsdag.

29. I grundförordningen föreskrivs att om införselpriset för produkten under två dagar i följd är lägre än referenspriset skall en utjämningsavgift införas med avseende på det berörda exportlandet. Denna avgift skall motsvara skillnaden mellan referenspriset och det genomsnittliga införselpriset, det vill säga medelvärdet av de två senaste införselpriser som finns att tillgå. Utjämningsavgiften tas ut utöver gällande tullar.

30. Det ovan beskrivna systemet syftade till att skydda gemenskapens produktion från import från tredje land. Det var ägnat att säkerställa att priset för importerade varor som såldes på gemenskapsmarknaden låg på samma nivå som priset för de produkter som odlats inom gemenskapen.

31. Till följd av att slutakten om avslutning av de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan (nedan kallad slutakten), avtalet om upprättande av Världshandelsorganisationen (nedan kallad WTO) samt olika avtal som anges i bilagorna 1-4 till avtalet om upprättande av WTO (nedan kallade WTO-avtalen) undertecknades den 15 april 1994, ifrågasattes denna mekanism.

32. Avtalet om jordbruk återfinns bland WTO-avtalen som undertecknades i Marrakech (Marocko) år 1994. Avtalet inleder en reform rörande världshandeln med jordbruksprodukter och syftar särskilt till att öka tillträdet till medlemsländernas marknader för produkter från andra medlemsländer. För detta ändamål förpliktar artikel 4.2 i nämnda avtal medlemsländerna att ändra samtliga åtgärder som begränsar importen av jordbruksprodukter på deras territorium till vanliga tullar. Dessa restriktiva åtgärder inbegriper varierande importnivåer, såsom den utjämningsavgift som föreskrevs i grundförordningen.

33. Den 22 december 1994 antog rådet förordning (EG) nr 3290/94 om de anpassningar och övergångsåtgärder som krävs inom jordbrukssektorn för att genomföra avtalen som slöts inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan.

34. I enlighet med Avtalet om jordbruk upphävs rörliga importavgifter genom förordning nr 3290/94. Rådet har slagit fast principen att den tullsats som gäller skall fastställas i Gemensamma tulltaxan. För produktgruppen frukt och grönsaker har rådet emellertid infört en kompletterande handelsmekanism till den för uttag av fasta tullar.

35. I stället för utjämningsavgifter som föreskrivs i grundförordningen har rådet infört en mekanism med "införselpriser". Enligt denna mekanism kan en specifik tull tas ut för frukt och grönsaker när deras införselpris i gemenskapen är lägre än det "schablonmässiga importvärdet". Detta bestäms enligt artikel 23 i grundförordningen i dess ändrade lydelse genom bilaga 13 i förordning nr 3290/94 (nedan kallad den ändrade förordningen) samt av förordning nr 3223/94.

36. Mekanismen med införselpriser är organiserad på följande sätt.

37. För varje produkt och för varje exportland skall kommissionen beräkna ett schablonmässigt importvärde. Detta värde fastställs på grundval av

- genomsnittliga representativa priser på produkter som importerats från tredje land och saluförts på medlemsstaternas importmarknader. Dessa priser skall noteras i importör-/grossistledet och minskas med vissa belopp, nämligen med en försäljningsmarginal på 15 procent och kostnaderna för transport och försäkring inom gemenskapen,

- de totala kvantiteter varor som de ovannämnda priserna avser.

38. Schablonimportvärdet motsvarar det viktade genomsnittet av de representativa priserna, minus ett standardbelopp på 5 ecu/100 kg netto och värdetull. Det beräknas för varje arbetsdag.

39. Förordning nr 3223/94 innehåller därutöver bestämmelser för fastställande av införselpriset på frukt och grönsaker. I artikel 5 föreskrivs tre beräkningsmetoder. Valet mellan dessa ankommer på importören. Enligt denna bestämmelse är införselpriset

a) fob-priset ["free on board"] på produkterna i ursprungslandet plus kostnaden för frakt och försäkring till gränsen till gemenskapens tullområde, om detta pris och dessa kostnader är kända vid den tidpunkt då anmälan om produkternas övergång till fri omsättning lämnas (artikel 5.1 a i förordning nr 3223/94),

b) det tullvärde som beräknas i enlighet med artikel 30.2 c i tullkodexen, det vill säga det styckepris för vilket de importerade varorna eller identiska eller liknande varor säljs inom gemenskapen (artikel 5.1 b i förordning nr 3223/94),

c) schablonimportvärdet som beräknas i enlighet med bestämmelserna ovan (artikel 5.1 c i förordning nr 3223/94).

40. Tulltaxan specificerar att om införselpriset är lägre än schablonimportvärdet påförs de importerade produkterna en specifik tull.

Den specifika tullen är omvänt proportionell till införselpriset. Detta betyder att, ju lägre införselpriset är, desto högre är den specifika tullen. Om införselpriset däremot är högre än schablonimportvärdet påförs de importerade produkterna inte några specifika tullar. I det fallet är enbart de värdetullar som föreskrivs i tulltaxan tillämpliga.

41. Den 28 oktober 1996 antog rådet förordning (EG) nr 2200/96 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker. På grund av förändringar i marknaden ersatte denna förordning grundförordningen och den ändrade förordningen. Förordningen har emellertid inte ändrat ordningen för handel med tredje land inom frukt- och grönsakssektorn. De bestämmelser som föreskrivs i den nya grundförordningen är följaktligen identiska med de som angetts ovan i punkterna 34-39.

42. Kommissionen har däremot ändrat förordning nr 3223/94 genom att anta förordning (EG) nr 1498/98 av den 14 juli 1998.

43. Kommissionen har utgått från att det är nödvändigt att säkerställa överensstämmelse mellan beräkningsmetoderna för införselpriset och bestämmelserna för fastställande av tullvärdet på produkter. Kommissionen har framhållit att detta också bör tydliggöras "i förordning [...] nr 3223/94, särskilt för att göra det lättare att fylla i tulldeklarationer". Följaktligen har artikel 5.1 i förordning nr 3223/94 kompletterats med följande:

"När införselpriser fastställs på grundval av produkternas fob-pris i ursprungslandet, skall tullvärdet fastställas på grundval av den försäljning som berörs av detta pris.

När införselpriset fastställs enligt en av de metoder som avses i punkt 1 b eller 1 c [...] skall tullvärdet fastställas på samma grundval som införselpriset."

44. Giltigheten av denna ändring är omtvistad i förevarande mål.

III - Prövningen av tolkningsfrågorna

45. I begäran om förhandsavgörande från VAT and Duties Tribunal har tre grupper av frågor väckts. Dessa avser:

- Det sätt på vilket tullvärdet skall beräknas på frukt och grönsaker som omfattas av tillämpningsområdet för förordning nr 3223/94.

- Giltigheten av förordning nr 1498/98.

- Möjligheten för en importör att lämna en preliminär angivelse av tullvärdet på frukt och grönsaker som omfattas av tillämpningsområdet för förordning nr 3223/94.

A - Beräkningen av tullvärdet på frukt och grönsaker

46. Genom den första frågan vill den hänskjutande domstolen få klarhet i hur tullvärdet på frukt och grönsaker som omfattas av tillämpningsområdet för förordning nr 3223/94 skall beräknas för perioden från den 18 mars 1997 till och med den 17 juli 1998. Den hänskjutande domstolen frågar närmare bestämt om detta värde skall fastställas enligt de metoder som anges i tullkodexen eller enligt bestämmelserna i artikel 5 i förordning nr 3223/94.

47. I likhet med Förenade kungariket och kommissionen anser jag att tullvärdet på den relevanta frukten skall fastställas på grundval av införselpriset på produkterna i gemenskapen i enlighet med bestämmelserna i artikel 5.1 i förordning nr 3223/94.

48. På den här punkten har Förenade kungariket och kommissionen nämligen framfört tre olika skäl som förefaller mig vara helt övertygande. För dessa skäl kan redogöras på följande sätt.

49. För det första upprepas i artikel 5.1 i förordning nr 3223/94 de olika metoder för fastställande av tullvärdet som föreskrivs i kodexen och tillämpningsförordningen samtidigt som metoderna anpassas till de specifika egenskaper som frukt och grönsaker har.

50. Frukt- och grönsakssektorn karakteriseras av en mycket stor fluktuation i utbud och efterfrågan. Det rör sig om en sektor där priset på produkterna kraftigt varierar. Dessutom importeras frukt och grönsaker ofta i konsignation till gemenskapen. Detta betyder att aktörerna importerar produkterna med sikte på en senare försäljning. Produkternas försäljningspris är således sällan känt vid den tidpunkt då de skall tulldeklareras på gemenskapens territorium.

51. Bestämmelserna i artikel 5 i förordning nr 3223/94 gör det emellertid möjligt att ta hänsyn till dessa särskilda karakteristika. Det kan således konstateras att

- den beräkningsmetod som föreskrivs i artikel 5.1 a i förordning nr 3223/94 är jämförbar med den som återfinns i artikel 29.1 i tullkodexen. I båda fallen skall det fastställda värdet återspegla fob-priset på produkten i ursprungslandet plus kostnaderna för frakt och försäkring till gränsen till gemenskapens tullområde,

- artikel 5.1 b i förordning nr 3223/94 uttryckligen föreskriver att införselpriset motsvarar det tullvärde som beräknas enligt artikel 30.2 c i tullkodexen, det vill säga det styckepris för vilket de importerade varorna eller identiska eller liknande varor säljs inom gemenskapen,

- den beräkningsmetod som föreskrivs i artikel 5.1 c i förordning nr 3223/94 är jämförbar med den som anges i artiklarna 173-177 i tillämpningsförordningen. I båda fallen motsvarar schablonvärdet det viktade genomsnittet av de priser som noterats för produkter som importerats till importmarknaderna i medlemsstaterna. Dessutom skall priset i båda fallen noteras i importör-/grossistledet och minskas med flera belopp, nämligen en försäljningsmarginal på 15 procent, kostnaderna för transport och försäkring av varor inom gemenskapen, ett fast belopp på 5 ecu och importtullarna. Skillnaden mellan de två metoderna ligger i att det enhetsvärde som anges i tillämpningsförordningen beräknas för en 14-dagarsperiod, medan det schablonimportvärde som anges i förordning nr 3223/94 fastställs för varje arbetsdag. Förordning nr 3223/94 gör det således möjligt att bättre återspegla de prisförändringar som kännetecknar frukt- och grönsakssektorn,

- artikel 5.1 i förordning nr 3223/94 inte innehåller någon metod som är jämförbar med dem som anges i artikel 30.2 a och b i tullkodexen. Dessa metoder används emellertid sällan för att fastställa tullvärdet på frukt och grönsaker. De förutsätter i själva verket att försäljningspriset är känt innan produkterna i fråga eller liknande produkter exporteras till gemenskapen. Det har emellertid konstaterats att frukt och grönsaker ofta exporteras till gemenskapen i konsignation, det vill säga innan de sålts,

- artikel 5.1 i förordning nr 3223/94 inte innehåller någon metod som är jämförbar med den som anges i artikel 30.2 d i tullkodexen. Denna metod saknar emellertid relevans för frukt och grönsaker eftersom den grundar sig på kostnaden för råvaror och tillverkningen av importerade varor.

52. Av dessa olika omständigheter framgår att bestämmelserna i artikel 5 i förordning nr 3223/94 är bättre lämpade för att beräkna tullvärdet på frukt och grönsaker som importerats till gemenskapen från tredje land.

53. Flera omständigheter gör att det för övrigt kan anses att ett av de mål som eftersträvas med förordning nr 3223/94 just precis är att ändra bestämmelserna för beräkningen av tullvärdet på frukt och grönsaker i tullkodexen och tillämpningsförordningen. Det kan således konstateras att

- kommissionen i ingressen till förordning nr 3223/94 har anfört att "de flesta av de ömtåliga frukter och grönsaker som förtecknas i bilagan levereras i konsignation och [att] detta skapar särskilda problem i samband med fastställandet av värdet". Såsom Förenade kungariket har framhållit avser uttrycket "värdet" av produkterna tullvärdet på frukt och grönsaker. Därav kan man dra slutsatsen att kommissionen, genom att fastställa bestämmelser för beräkning av införselpriset, avsåg att undanröja några av de svårigheter som uppstår i samband med fastställandet av tullvärdet på frukt och grönsaker till följd av att försäljningspriset för produkterna sällan är känt vid den tidpunkt då de importeras till gemenskapens territorium,

- artikel 4.2 i förordning nr 3223/94 uttryckligen föreskriver att "[o]m ett schablonvärde fastställs för de produkter och för de tillämpningsperioder som anges i bilagan i enlighet med denna förordning, skall enhetsvärdet i den bemärkelse som avses i artiklarna 173-176 i [tillämpningsförordningen] inte gälla. Det skall ersättas med det schablonimportvärde som avses i punkt 1". Därav följer att förordning nr 3223/94, för de perioder som anges i förordningens bilaga, uttryckligen föreskriver att den metod för fastställande av tullvärdet som avses i de förenklade bestämmelserna i tillämpningsförordningen skall ersättas med en av metoderna för beräkning av införselpriset på frukt och grönsaker, nämligen schablonimportvärdet,

- förordning nr 1498/98 bekräftar att ett av de mål som eftersträvas med förordning nr 3223/94 är att beräkna tullvärdet på frukt och grönsaker på grundval av produkternas införselpris. Den ändring som genomfördes genom förordning nr 1498/98 avser i själva verket endast att tydliggöra denna regel i "förordning [...] nr 3223/94". Detta betyder e contrario att förordning nr 3223/94 redan innan innehöll principen att tullvärdet på frukt och grönsaker skall fastställas på grundval av det införselpris som föreskrivs i dess artikel 5.1.

54. Av dessa olika omständigheter följer att förordning nr 3223/94 avser att ändra bestämmelserna för fastställande av tullvärdet på frukt och grönsaker. Enligt förordningens ordalydelse tjänar införselpriset inte enbart till att fastställa tullklassificeringen för produkter och den specifika tullsatsen som föreskrivs i Gemensamma tulltaxan, utan även till att fastställa tullvärdet på frukt och grönsaker som importerats från tredje land under de perioder som anges i bilagan till nämnda förordning.

55. För det andra anser jag, i motsats till vad Capespan anfört, att kommissionen hade befogenhet att föreskriva särskilda bestämmelser för beräkning av tullvärdet på frukt och grönsaker.

56. Det skall erinras om att rådet enligt artikel 40.2 i fördraget och artikel 43.3 i EG-fördraget (nu artikel 37.3 EG i ändrad lydelse) har behörighet att inrätta en gemensam organisation för jordbruksmarknaderna. Artikel 40.2 i fördraget preciserar dessutom att den gemensamma organisationen av marknaderna får omfatta alla de åtgärder som behövs för att uppnå de mål som eftersträvas med den gemensamma jordbrukspolitiken, särskilt "gemensamma anordningar för stabilisering av import och export".

57. Av detta följer att rådet har behörighet att fastställa en ordning för handel med tredje land inom ramen för en gemensam organisation av marknaden. Så är fallet med den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker, eftersom grundförordningen föreskrev en ordning som grundar sig på ett system med utjämningsavgifter och den ändrade förordningen inför ett system som är baserat på införselpriser.

58. Rådet har emellertid uttryckligen bemyndigat kommissionen att vidta de åtgärder som krävs för att anta tillämpningsföreskrifter för handel med tredje land. Artikel 23 i den ändrade förordningen föreskriver nämligen att:

"1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i Gemensamma tulltaxan gälla för de produkter som avses i artikel 1.2.

2. Om tillämpningen av tullsatserna i Gemensamma tulltaxan är beroende av införselpriset för det importerade partiet skall riktigheten av detta pris kontrolleras med användning av ett schablonmässigt importvärde som beräknas av kommissionen för varje enskilt ursprung och varje enskild produkt på grundval av ett vägt genomsnitt av priserna för de aktuella produkterna på medlemsstaternas representativa importmarknader ...

3. Om det anmälda införselpriset på det aktuella partiet är högre än det schablonmässiga importvärdet ... skall en säkerhet ställas som motsvarar de importtullar som fastställs på grundval av det schablonmässiga importvärdet.

4. Om införselpriset på det aktuella partiet inte deklareras vid tulldeklareringen, beror tillämpningen av tullsatserna i Gemensamma tulltaxan på det schablonmässiga importvärdet eller tillämpningen av de relevanta bestämmelserna i tullföreskrifterna på villkor som skall fastställas i enlighet med punkt 5.

5. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 33."

59. I artikel 33 i den ändrade förordningen föreskrivs ett särskilt förfarande, enligt vilket kommissionen, efter yttrande från förvaltningskommittén för frukt och grönsaker, kan vidta alla nödvändiga tillämpningsåtgärder. Av detta följer att kommissionen hade befogenhet att anta förordning nr 3223/94.

60. Det bör dessutom framhållas att, i motsats till vad Capespan anfört, bestämmelser i jordbrukslagstiftningen lagenligt kan föreskriva särskilda bestämmelser i förhållande till allmänna bestämmelser i tullkodexen.

61. I artikel 1 i kodexen föreskrivs nämligen att den tillämpas "[u]tan att det påverkar tillämpningen av särskilda bestämmelser som fastställs på andra områden". Ingressen till denna förordning preciserar att kodexen skall tillämpas "utan att det påverkar tillämpningen av särskilda bestämmelser på andra områden [och att s]ådana särskilda regler kan förekomma eller införas i samband med [...] lagstiftning som rör jordbruk".

62. Av detta följer att förordning nr 3223/94, mot bakgrund av bestämmelserna i tullkodexen, lagenligt kan innehålla särskilda bestämmelser för beräkning av tullvärdet på frukt och grönsaker.

63. Slutligen anser jag att användningen av införselpriset för att beräkna tullvärdet på frukt och grönsaker leder till att det administrativa arbetet och risken för bedrägeri i samband med importen avsevärt minskas.

64. Att godta Capespans ståndpunkt skulle i själva verket vara samma sak som att acceptera att tullar som specificeras i Gemensamma tulltaxan kan fastställas på grundval av två olika värden. Värdetullar skulle fastställas på grundval av varors tullvärde som beräknats i enlighet med artiklarna 29-36 i tullkodexen. Specifika tullar skulle däremot fastställas på grundval av införselpriset som fastställts i enlighet med artikel 5.1 i förordning nr 3223/94. I den mån valet av metod för beräkning av införselpriset dessutom helt överlämnas åt importören, skulle denne kunna välja en metod som inte är jämförbar med motsvarande metod i tullkodexen.

65. Att mot denna bakgrund acceptera Capespans ståndpunkt skulle leda till att tulldeklarationen försvåras med avseende på formaliteterna. Tullmyndigheterna i medlemsstaterna skulle i det konkreta fallet vara tvungna att göra en dubbelberäkning (eller en dubbelkontroll), medan de i allmänhet uppbär värdetull och specifik tull samtidigt.

66. Importörerna skulle dessutom kunna organisera sin verksamhet på så sätt att tullarna som specificeras i Gemensamma tulltaxan begränsas så mycket som möjligt. De skulle sålunda kunna försöka minska tullvärdet på varorna för att sänka värdetullsatsen. För att minska den specifika tullsatsen skulle de emellertid samtidigt välja den metod som ger ett högt införselpris. Som kommissionen har understrukit är det inte uteslutet att vissa aktörers praxis leder till att gemenskapen berövas på en del av sina intäkter.

67. Med hänsyn till det ovan anförda föreslår jag att domstolen skall besvara den första tolkningsfrågan på följande sätt. För perioden från den 18 mars 1997 till och med den 17 juli 1998 skall tullvärdet på frukt och grönsaker som omfattas av tillämpningsområdet för förordning nr 3223/94 fastställas på grundval av införselpriset på produkterna som beräknas i enlighet med bestämmelserna i artikel 5.1 i nämnda förordning.

B - Giltigheten av förordning nr 1498/98

68. Genom den tredje tolkningsfrågan vill den hänskjutande domstolen få klarhet i huruvida förordning nr 1498/98 är giltig.

69. Denna fråga har ställts med anledning av de olika argument som Capespan har framfört i målet vid den nationella domstolen för att ifrågasätta giltigheten av förordning nr 1498/98. Capespan har framhållit att förordningen inte lagligen kan föreskriva att tullvärdet på frukt och grönsaker som omfattas av förordning nr 3223/94 skall fastställas på samma grundval som införselpriset på produkter i gemenskapen.

70. Till stöd för sin uppfattning har Capespan anfört tre argument som jag kommer att undersöka i tur och ordning.

71. För det första har Capespan framhållit att kommissionen har överskridit de befogenheter som den har tilldelats av rådet genom den ändrade förordningen. Capespan har sålunda gjort gällande att

- den ändrade förordningen, till skillnad från syftet med förordning nr 1498/98, inte innehåller någon bestämmelse som föreskriver att tullvärdet på frukt och grönsaker skall fastställas på grundval av införselpriset,

- beräkningsmetoderna för införselpriset som föreskrivs i artikel 5.1 i förordning nr 3223/94 inte är förenliga med artiklarna 29-36 i tullkodexen,

- förordning nr 1498/98 inte har motiverats i tillräcklig mån med hänsyn till de krav som uppställs i artikel 190 i EG-fördraget (nu artikel 253 EG).

72. Jag anser att Capespan inte kan vinna framgång med dessa argument. Beträffande de två första argumenten har jag redan konstaterat att kommissionen hade befogenhet att föreskriva särskilda bestämmelser för beräkning av tullvärdet på frukt och grönsaker och att bestämmelserna för beräkning av införselpriset var jämförbara med metoderna för fastställande av tullvärdet som föreskrivs i artiklarna 29-36 i kodexen och artiklarna 173-177 i tillämpningsförordningen.

Vad beträffar det tredje argumentet är det tillräckligt att konstatera att ingressen till förordning nr 1498/98 utgör en tydlig redovisning av kommissionens avsikter. Denna ansåg det nödvändigt att uttryckligen integrera principen och föreskrifterna om att tullvärdet på frukt och grönsaker skall fastställas på grundval av införselpriset på produkterna med bestämmelserna i förordning nr 3223/94. Jag kan följaktligen inte se på vilket sätt förordning nr 1498/98 skulle ha motiverats i otillräcklig mån med hänsyn till artikel 190 i fördraget.

73. För det andra har Capespan anfört att kommissionen har åsidosatt gemenskapens internationella förpliktelser. Capespan anser att principen om att tullvärdet på frukt och grönsaker skall beräknas på grundval av införselpriset på produkterna i gemenskapen står i strid med artikel VII i Allmänna tull- och handelsavtalet (nedan kallat GATT) 1994 och avtalet om tillämpning av artikel VII i GATT 1994. Bestämmelserna för beräkning av införselpriset som fastställs i artikel 5 i förordning nr 3223/94 skiljer sig i själva verket avsevärt från och är sålunda oförenliga med metoderna för fastställande av tullvärdet som föreskrivs i artikel VII i GATT 1994 och avtalet om tillämpning av artikel VII i GATT 1994.

74. Oberoende av frågan huruvida lagligheten av förordning nr 1498/98 kan prövas mot bakgrund av artikel VII i GATT 1994 och avtalet om tillämpning av artikel VII i GATT 1994, anser jag att Capespans argument saknar grund. Jag har nämligen redan konstaterat att bestämmelserna för beräkning av införselpriset på produkter i stort sett var jämförbara med metoderna för fastställande av tullvärdet som föreskrivs i artiklarna 29-36 i tullkodexen och artiklarna 173-177 i tillämpningsförordningen.

Capespan har emellertid inte vid något tillfälle under detta förfarande hävdat eller påvisat att dessa metoder för fastställande av tullvärdet är oförenliga med artikel VII i GATT 1994 och avtalet om tillämpning av artikel VII i GATT 1994. Det är följaktligen svårt att förstå skälen till varför bestämmelserna för beräkning av införselpriset, som är förenliga med bestämmelserna i tullkodexen och tillämpningsförordningen, skulle stå i strid med artikel VII i GATT 1994 och avtalet om tillämpning av artikel VII i GATT 1994.

75. För det tredje har Capespan framfört ett argument avseende åsidosättande av väsentliga formföreskrifter. Capespan har erinrat om att tillämpningsföreskrifterna i tullkodexen skall antas enligt det förfarande som för detta ändamål föreskrivs i artikel 249 i tullkodexen. I förevarande mål har emellertid förordning nr 1498/98 antagits enligt ett annat förfarande, nämligen det som föreskrivs i artikel 46 i den nya grundförordningen.

76. Detta argument saknar relevans. Eftersom jordbrukslagstiftningen lagligen kan innehålla särskilda bestämmelser avseende tullvärdet på produkter är det nämligen normalt att tillämpningsföreskrifter för nämnda bestämmelser antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i den förordning enligt vilken kommissionen tilldelas behörighet. Inom frukt- och grönsakssektorn skulle kommissionen således inte ha kunnat anta förordning nr 1498/98 enligt ett annat förfarande än det som föreskrivs i artikel 46 i den nya grundförordningen.

77. Mot denna bakgrund föreslår jag att domstolen skall fastslå att det vid prövningen av tolkningsfrågorna inte har framkommit någon omständighet som skulle kunna påverka giltigheten av förordning nr 1498/98.

C - Preliminär angivelse av tullvärdet på frukt och grönsaker

78. Genom den sista frågan vill den hänskjutande domstolen få klarhet i huruvida artikel 5 i förordning nr 3223/94 skall tolkas på så sätt att en importör, som inte har möjlighet att deklarera ett slutgiltigt tullvärde vid förtullningen av produkterna i gemenskapens tullområde, kan lämna en preliminär värdeangivelse i enlighet med artikel 254 i tillämpningsförordningen.

79. Den nationella domstolen försöker sålunda att få klarhet i huruvida Capespan lagligen kunde lämna en preliminär angivelse av tullvärdet på de produkter som Capespan importerade till gemenskapen under den omtvistade perioden.

80. I likhet med Förenade kungariket anser jag att svaret på denna fråga är en logisk följd av de överväganden som framförts vid prövningen av den första tolkningsfrågan.

81. Det bör nämligen erinras om att den första metoden för beräkning av införselpriset är baserad på fob-priset på produkterna höjt med kostnaderna för frakt och försäkring till gränsen till gemenskapens tullområde. Under dessa omständigheter är det inte av något intresse att tillåta någon att lämna en preliminär tullvärdeangivelse, eftersom det slutgiltiga värdet på produkterna är känt vid tulldeklareringen. I artikel 5.1 a i förordning nr 3223/94 föreskrivs dessutom uttryckligen att denna metod enbart kan användas "om detta pris och dessa kostnader är kända vid den tidpunkt då anmälan om produkternas övergång till fri omsättning lämnas".

82. På samma sätt är den tredje metoden för beräkning av införselpriset baserad på schablonimportvärdet. I detta fall är även det slutgiltiga värdet på produkterna känt vid tulldeklareringen, eftersom schablonimportvärdet beräknas för varje arbetsdag. Det saknas således även i detta sammanhang skäl att tillåta importören att lämna en preliminär tullvärdeangivelse.

83. Det enda fall då en importör skulle kunna ha behov av att upprätta en ofullständig deklaration i den mening som avses i artikel 254 i tillämpningsförordningen är i själva verket när han använder den andra metoden för beräkning av införselpriset som föreskrivs i artikel 5.1 b i förordning nr 3223/94. I det fallet kan värdet på produkterna fastställas på grundval av det styckepris för vilket identiska eller liknande importerade produkter säljs. Detta betyder att priset på de produkter som deklarationen avser inte nödvändigtvis är känt vid tulldeklareringen.

84. Eftersom tullkodexen i ett sådant fall uttryckligen tillåter att en preliminär tullvärdeangivelse lämnas, är det emellertid svårt att se hur en sådan angivelse skulle vara förbjuden när tullvärdet på frukt och grönsaker fastställs på grundval av artikel 5.1 b i förordning nr 3223/94.

85. Med hänsyn till det ovan anförda föreslår jag att domstolen skall fastslå att artikel 5 i förordning nr 3223/94 skall tolkas på följande sätt. En importör, som inte har möjlighet att deklarera ett slutgiltigt tullvärde vid förtullningen av produkterna, får lämna en preliminär angivelse av detta tullvärde i enlighet med artikel 254 i tillämpningsförordningen endast när värdet på produkterna fastställs enligt bestämmelserna i artikel 5.1 b i förordning nr 3223/94.

IV - Förslag till avgörande

86. Mot bakgrund av det ovan anförda föreslår jag således att domstolen skall besvara tolkningsfrågorna från VAT and Duties Tribunal, London, på följande sätt:

"1) För perioden från den 18 mars 1997 till och med den 17 juli 1998 skall tullvärdet på frukt och grönsaker som omfattas av tillämpningsområdet för kommissionens förordning (EG) nr 3223/94 av den 21 december 1994 om tillämpningsföreskrifter till importsystemet för frukt och grönsaker fastställas i enlighet med de bestämmelser för beräkning av införselpriset som föreskrivs i artikel 5 i nämnda förordning.

2) Vid prövningen av tolkningsfrågorna har inte någon omständighet framkommit som skulle kunna påverka giltigheten av kommissionens förordning (EG) nr 1498/98 av den 14 juli 1998 om ändring av förordning nr 3223/94.

3) Artikel 5 i förordning nr 3223/94 skall tolkas på så sätt att en importör, som inte har möjlighet att deklarera ett slutgiltigt tullvärde vid förtullningen av produkterna, får lämna en preliminär angivelse av detta värde i enlighet med artikel 254 i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen endast när värdet på produkterna fastställs enligt bestämmelserna i artikel 5.1 b i förordning nr 3223/94."