4.

Vad gäller bakgrunden i målet angav förstainstansrätten i punkterna 13—22 i sin dom följande: ”13. Den förste och den tredje sökanden, DIR International Film Sri och Union PN Sri, har producerat den italienska filmen ’Maniaci Sentimentali’ och den andra sökanden, Nostradamus Enterprises Ltd, har producerat filmen ’Nostradamus’, som är en engelsktysk samproduktion. Den fjärde sökanden, United International Pictures BV (nedan kallat UIP), ett gemensamt dotterbolag till... ett amerikanskt bolag,... ett japanskt bolag och... ett franskt bolag,..., ägnar sig huvudsakligen åt att distribuera långfilmer i hela världen, med undantag för USA, Puerto Rico och Kanada. Den femte, den sjätte, den sjunde, den åttonde, den nionde och den tionde sökanden är dotterbolag till UIP och verkar som lokala distributörer i sina respektive länder (nedan kallade dotterbolag). 14. På begäran av producenterna till filmen ’Maniaci Sentimentali’ skickade UIP genom sina respektive dotterbolag (och för Filmes Lusomundo SARL:s räkning, ett bolag som inte är knutet till UIP och som är verksamt i Portugal) den 28 juli 1994 ansökningar till EFDO om finansieringen av denna films distribution i Norge, Finland, Sverige, Danmark, Grekland och Spanien. 15. Samtidigt ingav UIP, på begäran av producenten till filmen ’Nostradamus’, en ansökan till EFDO om finansiering av denna films distribution i Norge, Finland, Sverige och Danmark genom sina respektive dotterbolag. 16. Av skriftväxlingen mellan EFDO och kommissionen... framgår det att kommissionen enligt ett telefax av den 7 september 1994 motsatte sig att EFDO fattade ett beslut avseende de ansökningar om finansiering som ingivits av dotterbolagen till UIP innan den hade tagit ställning till UIP:s ansökan om förnyat undantag. I ett annat telefax av samma dag upprepade kommissionen sin uppmaning till EFDO ’att inte [den dagen] ta ställning till dessa ansökningar utan bordlägga dem i avvaktan på att kommissionen slutligt avgjorde det ärende avseende UIP som den redan handlade’. 17. Den 12 september 1994 mottog dotterbolagen till UIP per telefax skrivelser från EFDO, enligt vilka ’EFDO:s kommitté [hade] bordlagt beslutet om [deras] ansökan avseende filmerna ’Nostradamus’ och ’Maniaci Sentimentali’... till dess att Europeiska kommissionen har fattat ett generellt beslut om [UIP:s] ställning i Europa’. Detta generella beslut var enligt parterna det beslut som kommissionen skulle fatta i anledning av UIP:s ansökan om förnyelse av det undantag som med stöd av artikel 85.3 i EG-fördraget hade beviljats för avtalet mellan de tre moderbolagen om upprättandet av det gemensamma dotterbolaget och anslutande avtal om i huvudsak produktion och distribution av långfilmer. Det undantag som hade beviljats genom kommissionens beslut 89/467/EEG av den 12 juli 1989 i ett förfarande för tillämpning av artikel 85 i EEG-fördraget (IV/30.566 — UIP) gällde till och med den 26 juli 1993 (EGT L 226, s. 25, nedan kallat beslut 89/467). 18. Efter mottagandet av de omtvistade skrivelserna kontaktade de fyra första sökandena företrädare för EFDO och kommissionen för att markera sitt missnöje och för att erhålla vissa upplysningar och handlingar så att deras ansökningar skulle kunna omprövas. Företrädarna för UIP kontaktade även den medlem av kommissionen som bland annat ansvarade för kulturella frågor, J. de Deus Pinheiro, för att be honom att ingripa så att ansökningarna skulle kunna prövas på nytt. Då de underrättades om att ärendet hade överlämnats till generaldirektoratet för konkurrens, skrev UIP:s styrelse även till den medlem av kommissionen som ansvarade för konkurrensfrågor, K. van Miert, och bad honom om upplysningar. Denne framhöll i sitt svar att det inte fanns något samband mellan förfarandet avseende UIP:s ansökan om förnyelse av undantaget med stöd av artikel 85.3 i fördraget och förfarandet avseende EFDO:s beviljande av subventioner. ... 20. Den 5 december 1994 prövade EFDO:s kommitté, ( 3 )’efter UIP:s protester’, ansökningarna om finansiering och beslutade att avslå dem. UĪP underrättades om detta beslut genom en skrivelse från EFDO av den 10 januari 1995 (nedan kallat det omtvistade beslutet). 21. Av skriftväxlingen mellan EFDO och kommissionen,..., framgår det att kommissionen'vid en opreciserad tidpunkt föreslog EFDO att avslå sökandenas ansökningar av det skälet att de inte uppfyllde urvalskriterierna därför att flera dotterbolag till ett och samma distributionsbolag inte var ’olika distributörer’ i den mening som avses i EFDO:s föreskrifter. 22. Enligt det omtvistade beslutet, som har fattats av EFDO, har ansökningarna avslagits därför att ’Europeiska unionens kommission ännu inte har beslutat om UIP:s framtida ställning i Europa’. Eftersom EFDO:s låneavtal är baserade på att de filmer som mottar finansiering visas på biografer under en femårsperiod, var det inte möjligt att fatta något annat beslut för att inte blanda sig i det rättsliga förfarande som UIP har inlett vid Europeiska unionens kommission. Dessutom anser EFDO:s kommitté ( 4 ) att UIP inte helt uppfyller... målen för Media-programmet: ’... skapa nätverk för samdistribution genom att främja samarbetet mellan bolag som tidigare verkat isolerat inom det nationella territoriet’...”