SV Europeiska unionens officiella tidning C 118/11

Överklagande ingett den 3 februari 2012 av European Federation of Ink and Cartridge Manufacturers (EFIM) av den dom som tribunalen (femte avdelningen) meddelade den 24 november 2011 i mål T-269/09, European Federation of Ink and Cartridge Manufacturers (EFIM) mot Europeiska kommissionen

(Mål C-56/12 P)

2012/C 118/18

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: European Federation of Ink and Cartridge Manufacturers (EFIM) (ombud: D. Ehle, Rechtsanwalt)

Övriga parter i målet: Europeiska kommissionen, Lexmark International Technology SA.

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

1. helt upphäva tribunalens dom av den 24 november 2011 i mål T-296/09 och själv avgöra målet,

2. bifalla klagandens yrkanden i första instans och därmed ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut K(2009) 4125 av den 20 maj 2009 i ett förfarande enligt artikel 82 EG (artikel 102 FEUF), och

3. förplikta kommissionen och Lexmark International Technology SA att ersätta rättegångkostnaderna i båda instanser.

Grunder och huvudargument

Klaganden har anfört fem grunder till stöd för sitt överklagande av tribunalens dom av den 24 november 2011. Grunderna rör rättsstridigt åsidosättande av unionens intressen och den prioritet som ska ges konkurrensförfaranden i kommissionens beslut av den 20 maj 2009.

För det första har tribunalen rättsstridigt underlåtit att ogiltigförklara kommissionens beslut i den del det i beslutet anges att bevisningen om att tillverkarna av bläckstråleskrivare, kollektivt och individuellt, har en dominerande ställning på marknaden, vad rör bläckpatroner och bläck, inte är trovärdig.

Tribunalen har för det andra rättsstridigt förklarat att bevisningen om att tillverkarna av bläckstråleskrivare har en dominerande ställning på marknaden, vad rör bläckpatroner, inte är trovärdig.

Tribunalen har för det tredje gjort en uppenbart felaktig rättslig bedömning av det prioritetskriterium som är avgörande för beslutet att inleda ett konkurrensförfarande. Tribunalen har vidare med orätt låtit bli att fastställa att kommissionen i det omtvistade beslutet har åsidosatt motiveringsskyldigheten, vad avser överträdelsens betydelse, allvar och varaktighet.

Tribunalen har för det fjärde, i sin rättsliga bedömning av huruvida kommissionen har använt sitt utrymme för eget skön på ett omdömeslöst sätt, har gjort sig skyldig till en felaktig rättslig bedömning genom att underlåta att ogiltigförklara kommissionens beslut, trots att kommissionen grundlöst avslagit begäran om undersökning med hänvisning till att ärendet är komplicerat och att en undersökning skulle kräva oproportionerligt stora resurser.

Domen strider slutligen mot meddelandet av den 27 april 2004 om behörighet i konkurrensförfaranden och principen om rätt till ett effektivt domstolsskydd, som ingår som en del i bedömningen av unionsintresset, och mot kommissionens motiveringsskyldighet, vilket lett till att det omtvistade kommissionsbeslutet inte ogiltigförklarats, trots att kommissionen, vid i sin bedömning av unionsintresset har åsidosatt sitt meddelande av den 27 april 2004, och domstolsskyddet från de nationella domstolarna inte är tillräckligt.