SV
Rät tsfallssamlingen
ECLI:EU:F:2010 :12 1PERSONALDOMSTOLENS DOM
(tredje avdelningen)
den 24 februari 2010
Mål F-2/09
Ric cardo Ac hille M enghi
mot
Europeiska byrån för nät- oc h informationssäker het (ENISA)
”Personalmål — Tillfälligt anställda — Uppsägning efter det att provanställningstiden löpt ut — 
Mobbning”
Saken: Talan väckt me d stöd av artikel 236 EG och artikel 152 E A genom vilken Riccardo Achille 
Menghi bland annat yrkar a tt ENISA:s beslut av den 14 mars 2008 a tt säga upp h onom 
ska o giltigförklaras
Avgörande:Talan ogillas. Vardera parten ska b ära s ina rättegångskostnader.
Samm anfattning
1. Tjänstemän — Tillfälligt anställda — Rekrytering — Provanställning
(Tjänsteföreskrifterna, artikel 12a)
2. Förfarande — Ytterligare argument som f ramställs vid förhandlingen till stöd för en grund som r edan 
åberopats i a nsökan — Tillåtet
(Domstolens stadga, artikel 21; personaldomstolens rättegångsregler, artikel 35.1)
3. Tjänstemän — Tillfälligt anställda — Administrationens biståndsskyldighet — Tillämpningsområde
(tjänsteföreskrifterna, artikel 24)
4. Tjänstemän — Tillfälligt anställda — Talan — Grunder — Grund som a vser maktmissbruk vilken 
åberopas till stöd för en talan mo t ett beslut om u ppsägning som f öljt efter det att information lämnats 
till Eu ropeiska byrån för bedrägeribekämpning
(Tjänsteföreskrifterna, artikel 22a)
1. Med mobbning avses, enligt definitionen i ar tikel 12a i t jänsteföreskrifterna, ett uppträda nde av en 
viss varaktighet, upprepat eller systematiskt, me dan ett beslut av ad ministrationen fattas en bestämd 
tidpunkt, ä ven om beslutet kan få varaktiga verkningar, eller till och me d definitiva verkningar, såsom 
är fallet beträffande ett beslut om uppsägning.
2 ECLI:EU:F:2010 :12SAMM ANFATTNING–MÅLF-2/09
MENGHIMOT ENISA
Det förhållandet att det visas att en tillfälligt anställd har utsatts för mobbning innebär således inte att 
ett beslut som går denne em ot, i d et sammanhang i v ilket mobbningen har förekommit, är rä ttstridigt. 
För att så ska v ara f allet krä vs där utöver att det visas att det finns ett samband me llan m obbningen i 
fråga och de skäl som beslutet om dennes uppsägning grundas på.
Om en uppsägning sker efter det att provanställningsperioden har löpt ut kan den anställde lämpligen 
hävda a tt han inte har ku nnat visa sin förmåga att utöva sin tjänst på grund av att m obbning har 
förekommit, och följaktligen att det skäl avseende oförmåga som lagts till grund för det beslut som 
han bestrider är f elaktigt, varför ett sådant beslut har t illkommit genom e n uppenbart oriktig 
bedömning.
Det kan även tas hänsyn till att m obbning har förekommit om m obbaren också är d en som har skrivit 
under beslutet om u ppsägning – e ller en av dem s om h ar skrivit under den provtjänstgöringsrapport 
på grundval av vilken nämnda b eslut har fattats – v id fastställande av att beslutet har fattats i syfte att 
vara t ill me n för den anställde och att det följaktligen har tillkommit genom m aktmissbruk.
Såvitt avser ett påstående om m obbning, vilket åberopas till stöd för yrkanden m ot ett beslut om 
uppsägning som me ddelats efter det att en provtjänstgöringsperiod har löpt ut, ka n nämnda b eslut 
således ha tillkommit genom en uppenbart oriktig bedömning, bland annat där för att den anställde 
som h ar u tsatts för mobbning inte har varit i s tånd att visa sin förmåga att utöva tjänsten. Det kan 
även slås fast att det har förekommit maktmissbruk, om beslutet har fattats i syfte att vara t ill me n för 
den anställdes personlighet, värdighet eller fysiska eller psykiska integritet.
Det är d essutom m öjligt att de omständigheter som h ar å beropats för att visa att m obbning har 
förekommit, även om d e inte ka n anses utgöra m obbning i d en me ning som a vses i ar tikel 12a i 
tjänsteföreskrifterna, trots allt gör det möjligt att dra s lutsatsen att beslutet om u ppsägning har 
tillkommit genom en uppenbart oriktig bedömning eller genom m aktmissbruk och att det följaktligen 
ska o giltigförklaras.
(se punkterna 68–73)
2. Det ankomme r visserligen inte på pe rsonaldomstolen att i b ilagorna till ansökan söka e fter och 
identifiera d e grunder och ar gument som pe rsonaldomstolen skulle ku nna anse utgör stöd för talan, 
eftersom b ilagorna enbart ska t jäna som b evismaterial och som e tt me del för m ålets utredning. 
Personaldomstolen är där emot skyldig att b eakta alla ar gument som s ökanden framhöll vid 
förhandlingen, om dessa argument inte utgör en ny grund utan ytterligare omständigheter till stöd för 
en grund som redan åberopats i ansökan.
(se punkt 114)
Hänvisning till
Förstainstansrätten: 14 december 2005 , T-209/01, Honeywell mot kommissionen, REG 2005 , s. II-5527 , punkt 57
3. Även om ar tikel 24 i t jänsteföreskrifterna rör institutionernas biståndsskyldighet i f örhållande till 
deras pe rsonal och det däri f öreskrivs att institutionerna ska b istå sina tjänstemän vid angrepp e ller 
hotelser som dessa utsätts för på grund av deras ställning eller uppgifter, är b iståndsskyldigheten inte 
avsedd a tt försvara t jänstemännen mot institutionens egna rättsakter.
Medan d et i ar tikel 24 i t jänsteföreskrifterna f öreskrivs e n b iståndsskyldighet f ör 
gemenskapsinstitutionerna, är d et nämligen så, att en sådan skyldighet endast kan åsidosättas genom 
administrativa beslut vars innehåll anknyter till skyldigheten, det vill säga beslut om a vslag på en 
begäran om b istånd eller, under vissa omständigheter, beslut att inte på eget initiativ bistå den 
anställde.
ECLI:EU:F:2010 :12 3SAMM ANFATTNING–MÅLF-2/09
MENGHIMOT ENISA
Syftet me d ett beslut om u ppsägning omfattas eme llertid inte av tillämpningsområdet för artikel 24 i 
tjänsteföreskrifterna och har följaktligen inget samband me d biståndsskyldigheten enligt denna artikel. 
Den omständigheten att nämnda ar tikel har åsidosatts ka n följaktligen inte me d framgång åberopas 
mot ett beslut om uppsägning.
Om en tillfälligt anställd, som anser att han har u tsatts för angrepp o ch hotelser av en överordnad, 
bestrider att ett beslut att säga upp h onom är l agenligt, ankomme r det följaktligen inte i f örsta hand 
på honom att visa att detta beslut utgör ett åsidosättande av artikel 24 i t jänsteföreskrifterna, utan 
snarare att det har förekommit en uppenbart oriktig bedömning eller maktmissbruk. Således kan den 
anställde lämpligen bland annat hävda a tt det är p å grund av de angrepp e ller hotelser som h an 
utsattes för som han begick ett fel eller inte längre hade förmåga att utföra de uppgifter som han hade 
anförtrotts, och att detta fel, eller denna oförmåga att utöva sin tjänst, var skälet till att han sades upp.
(se punkterna 128–131)
Hänvisning till
Förstainstansrätten: 17 maj 2006 , T-95/04, Lavagnoli mot ko mmissionen, REGP s. I-A-2-121 o ch II-A-2-569, 
punkt 141
4. I artikel 22a.3 i t jänsteföreskrifterna föreskrivs att en tjänsteman som, enligt punkt 1 i n ämnda 
artikel, har l ämnat information o m f örhållanden som g er anledning att m isstänka e n o laglig 
verksamhet eller om ett beteende som ka n innebära e tt allvarligt åsidosättande av de förpliktelser som 
åligger gemenskapernas tjänstemän ”… inte av denna anledning av institutionen [får] behandlas på ett 
sätt som är t ill hans nackdel om han har agerat på ett rimligt och ärligt sätt”. Den omständigheten att 
ett beslut som g år e n tillfälligt anställd em ot följer kr onologiskt e fter det att information a v den 
anställde lämnats till Europeiska b yrån för bedrägeribekämpning me dför att pe rsonaldomstolen, vid 
vilken det har v äckts talan m ot ett beslut om u ppsägning, en talan till stöd för vilken det har 
åberopats en grund som a vser m aktmissbruk, är t vungen att p röva denna grund me d särskild 
vaksamhet. Dessa bestämme lser innebär likväl inte att en tjänsteman som, enligt punkt 1 i n ämnda 
artikel, har l ämnat information o m f örhållanden som g er anledning att m isstänka e n o laglig 
verksamhet, ska g es skydd m ot varje beslut som ka n gå honom em ot, utan endast mot beslut som 
meddelas på grund av att sådan information h ar lämnats.
(se punkterna 137–139)