ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
I.

1. strider en nationell bestämmelse (artikel 3.4 bis i 1997 års presidentdekret nr 357) (d.P.R. n. 357 del 1997) mot en korrekt tillämpning av artiklarna 9 och 10 i direktiv 92/43/EEG av det skälet att den föreskriver att regionerna och de autonoma provinserna ex officio kan föreslå en översyn över existerande områden av gemenskapsintresse men inte att dessa myndigheter är skyldiga att göra en sådan översyn när de mottar en motiverad begäran härom från privata ägare av mark som ligger inom ett område av gemenskapsintresse, eller åtminstone när sådana privatpersoner hävdar att området har blivit föremål för miljöförstöring? 2. strider en nationell bestämmelse (artikel 3.4 bis i 1997 års presidentdekret nr 357) mot en korrekt tillämpning av artiklarna 9 och 10 i direktiv 92/43/EEG av det skälet att den föreskriver att regionerna och de autonoma provinserna, mot bakgrund av den regelbundet återkommande utvärderingen, ex officio kan föreslå en översyn av existerande områden av gemenskapsintresse, utan att det föreskrivs något precist tidsintervall för utvärderingen (exempelvis vartannat år, vart tredje år eller liknande) och utan att det föreskrivs att det ska informeras om den regelbundet återkommande utvärdering som ska utföras av regionerna och de autonoma provinserna i form av annonsering till allmänheten på ett sådant sätt att eventuella intressenter kan yttra sig och komma med förslag? 3. strider en nationell bestämmelse (artikel 3.4 bis i 1997 års presidentdekret nr 357) mot en korrekt tillämpning av artiklarna 9 och 10 i direktiv 92/43/EEG av det skälet att den ger regionerna och de autonoma provinserna rätt att ta initiativ till översyn av existerande områden av gemenskapsintresse, utan att staten ges en sådan initiativrätt, åtminstone i sådana fall då regionerna eller de autonoma provinserna förhåller sig passiva? 4. strider en nationell bestämmelse (artikel 3.4 bis i 1997 års presidentdekret nr 357) mot en korrekt tillämpning av artiklarna 9 och 10 i direktiv 92/43/EEG av det skälet att den innehåller en befogenhet för regionerna och de autonoma provinserna att ex officio föreslå en översyn över existerande områden av gemenskapsintresse, vilken befogenhet är helt skönsmässig och inte innebär någon handlingsplikt, även i sådana fall då det, enligt vad som formellt har fastställts, har förekommit förorening eller miljöförstöring?
3.

Om fråga 2 besvaras jakande: Ska artikel 31 i EU-stadgan och artikel 7.1 i direktiv 2003/88/EG tolkas så, att dessa bestämmelser utgör hinder för en nationell bestämmelse enligt vilken det i kollektivavtal kan bestämmas att inkomstminskningar under beräkningsperioden till följd av permittering, avbrott i arbetet eller frånvaro utan egen förskyllan, påverkar beräkningen av semesterersättningen, vilket leder till att arbetstagaren får lägre ersättning under den årliga semestern om minst fyra veckor, eller får lägre semesterersättning om anställningen upphör dessförinnan, än vad som vore fallet om beräkningen av semesterersättningen skulle grundas på den genomsnittslön arbetstagaren hade erhållit om denne inte hade drabbats av sådan förlust av lön under beräkningsperioden? Om denna fråga besvaras jakande: Vilken högsta procentsats, beräknad som andel av arbetstagarens genomsnittslön utan sådan löneförlust, kan tillåtas i en nationell bestämmelse enligt vilken det i kollektivavtal kan bestämmas att inkomstminskningar under beräkningsperioden till följd av permittering, avbrott i arbetet eller frånvaro utan egen förskyllan, påverkar beräkningen av semesterersättningen, vilket leder till att arbetstagaren får lägre ersättning, utan att denna bestämmelse ska anses oförenlig med unionsrätten?
SV Europeiska unionens officiella tidning C 89/11

Begäran om förhandsavgörande framställd av Oberster Gerichtshof (Österrike) den 27 december 2011 — Bundeswettbewerbsbehörde mot Schenker und Co AG m.fl.

(Mål C-681/11)

2012/C 89/17

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Oberster Gerichtshof

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Bundeswettbewerbsbehörde

Motparter: Schenker und Co AG, ABX Logistics (Austria) GmbH, Logwin Invest Austria GmbH, Logwin Road + Rail Austria GmbH, Alpentrans Spedition und Transport GmbH, Kapeller Internationale Spedition GmbH, Johann Strauss GmbH, Wildenhofer Spedition und Transport GmbH, DHL Express (Austria) GmbH, G. Englmayer Spedition GmbH, Internationale Spedition Schneckenreither Gesellschaft mbH, Leopold Schöffl GmbH & Co KG, Express-Interfracht Internationale Spedition GmbH, Rail Cargo, A. Ferstl Speditionsgesellschaft mbH, Spedition, Lagerei und Beförderung von Gütern mit Kraftfahrzeugen Alois Herbst GmbH & Co KG, Johann Huber Spedition und Transportgesellschaft mbH, Keimelmayr Speditions- u. Transport GmbH, ”Spedpack”-Speditions- und Verpackungsgessellschaft mbH, Thomas Spedition GmbH, Koch Spedition GmbH, Maximilian Schludermann als Insolvenzverwalter über das Vermögen der Kubicargo Spedition GmbH, Kühne + Nagel GmbH, Lagermax Internationale Spedition Gesellschaft mbH, Morawa Transport GmbH, Johann Ogris Internationale Transport- und Speditions GmbH, Traussnig Spedition GmbH, Treu SpeditionsgesmbH, Spedition Anton Wagner GmbH, Gebrüder Weiss GmbH, Marehard u. Wuger Internat. Speditions- u. Logistik GmbH

Tolkningsfrågor

1. Får böter åläggas ett företag som har åsidosatt artikel 101 FEUF, men som har misstagit sig beträffande lagligheten av sitt agerande och inte kan lastas för detta misstag? För det fallet att fråga 1 besvaras nekande: 1a) Kan ett företag inte lastas för ett misstag beträffande lagligheten av dess agerande, om företaget har agerat i enlighet med råd som har inhämtats från en juridisk rådgivare som är erfaren inom konkurrenslagstiftning och det inte har varit uppenbart att rådgivningen varit felaktig och detta inte heller har gått att upptäcka genom den kontroll som företaget kunde förväntas utföra? 1b) Kan ett företag inte klandras för ett misstag beträffande lagligheten av sitt agerande, om företaget har förlitat sig på att det beslut är riktigt som har fattats av en nationell konkurrensmyndighet som har gjort en prövning enbart på grundval av nationell konkurrenslagstiftning av det agerande som skulle bedömas och har funnit att agerandet var tillåtet?
4.

Ska artikel 7.2 c i förordning nr 1896/2006 tolkas så, att en ansökan om ett europeiskt betalningsföreläggande, när ränta inte automatiskt läggs till enligt lagstiftningen i ursprungsmedlemsstaten, jämte huvudfordran också kan innehålla yrkande om: a) alla räntor inklusive så kallad öppen ränta (som löper från och med en särskilt bestämd förfallodag till och med en icke med datum bestämd betalningsdag, till exempel ”från och med den 20 mars till dess att betalning sker)”, b) enbart de räntor som beräknas från och med en särskilt bestämd förfallodag till och med att ansökan lämnas in eller till och med att betalningsföreläggande utfärdas, c) uteslutande de räntor som beräknas från och med en särskilt bestämd förfallodag till och med att ansökan lämnas in?
SV Europeiska unionens officiella tidning C 103/15

Begäran om förhandsavgörande framställd av High Court of Justice (England and Wales) (Chancery Division) (Förenade kungariket) den 21 januari 2011 — Test Claimants in the FII Group Litigation mot Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Mål C-35/11)

2011/C 103/27

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

High Court of Justice (England and Wales) (Chancery Division)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Test Claimants in the FII Group Litigation

Motparter: Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Tolkningsfrågor

1. Avser hänvisningarna till ”skattesats” och ”de olika beskattningsnivåerna” i punkt 56 i domstolens dom av den 12 december 2006 i mål C-446/04, Test Claimants in the FII Group Litigation (REG 2006, s. I-11753), a) enbart lagstadgade eller nominella skattesatser, eller b) den effektiva skattesats som betalats samt lagstadgade eller nominella skattesatser, eller c) har de någon annan betydelse, och i så fall vilken?

2. Har det någon betydelse för domstolens svar på frågorna 2 och 4 i mål C-446/04 om, a) utländsk inkomstskatt för juridiska personer inte (eller endast delvis) betalas av bolag som saknar hemvist i landet som lämnar utdelning till bolag med hemvist i landet, utan utdelningen lämnas från vinster som innefattar utdelning som lämnats av bolagets direkta eller indirekta dotterbolag med hemvist i en medlemsstat och vars utdelning lämnades från vinster som redan beskattats i denna stat, och/eller b) förskottsbetalning av inkomstskatt för juridiska personer (advance corporation tax, ACT) inte görs av bolaget med hemvist i landet — vilket erhåller utdelning från ett bolag som inte har hemvist i landet — utan görs av dess direkta eller indirekta moderbolag som har hemvist i landet när detta erhåller vinstutdelning från det mottagande bolaget, en vinstutdelning som direkt eller indirekt innefattar utdelningen?

3. Under de förutsättningar som anges i fråga 2b ovan, har det bolag som förskottsbetalar inkomstskatt för juridiska personer något anspråk på återbetalning av belopp som påförts utan grund (San Giorgio (1)) eller endast ett anspråk på skadestånd (Brasserie du Pêcheur och Factortame (2))?

4. För det fall den aktuella nationella lagstiftningen inte enbart är tillämplig på sådana situationer där moderbolaget har ett bestämmande inflytande över det bolag som lämnar utdelningen, kan ett bolag med hemvist i landet stödja sig på artikel 63 FEUF (f d artikel 56 EG) med avseende på utdelning som erhållits från ett dotterbolag som bolaget har ett bestämmande inflytande över och som har hemvist i tredjeland?

5. Äger domstolens svar på tolkningsfråga 3 i mål C-446/04 även tillämpning om dotterbolagen utan hemvist i landet, till vilka ingen överföring kunde ske, inte beskattas i den medlemsstat där moderbolaget har hemvist?

(1) Mål 199/82, Amministrazione delle Finanze dello Stato, (REG 1983, s. 3595; svensk specialutgåva, volym 7, s. 389)

(2) Förenade målen C-46/93 och C-48/93, Basserie du Pêcheur och Factortame, (REG 1996, s. I 1029)
SV Europeiska unionens officiella tidning C 267/44

Begäran om förhandsavgörande framställd av High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) den 26 augusti 2009 — Afton Chemical Limited mot Secretary of State for Transport

(Mål C-343/09)

2009/C 267/76

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Afton Chemical Limited

Motpart: Secretary of State for Transport

Tolkningsfrågor

Frågorna avser bestämmelserna om metalltillsatser i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/30/EG av den 23 april 2009 om ändring av direktiv 98/70/EG, vad gäller specifikationer för bensin, diesel och gasoljor och införande av ett system för hur växthusgasutsläpp ska övervakas och minskas, om ändring av rådets direktiv 1999/32/EG, vad gäller specifikationen för bränsle som används av fartyg på inre vattenvägar, och om upphävande av direktiv 93/12/EEG (1).

1. Med hänvisning till den del av artikel 1.8 genom vilken det införs en ny artikel 8.2 i direktiv 98/70 (2), som begränsar användningen av metylcyclopentadienyl-mangantrikarbonyl i bränsle till 6 mg Mn per liter från och med den 1 januari 2011 och till 2 mg Mn per liter från och med den 1 januari 2014, önskas klarhet i huruvida införandet av sådana begränsningar 1. är rättsstridiga på grund av att de har sin grund i en uppenbart oriktig bedömning, 2. är rättsstridiga på grund av att de strider mot de krav som följer av försiktighetsprincipen, 3. är rättsstridiga på grund av att de är oproportionerliga, 4. är rättsstridiga på grund av att de är oförenliga med likabehandlingsprincipen, eller 5. är rättsstridiga på grund av att de är oförenliga med rättssäkerhetsprincipen?

2. Med hänvisning till den del av artikel 1.8 genom vilken det införs en ny artikel 8a.4, 8a.5 och 8a.6 i direktiv 98/70, med krav på märkning av alla bränslen som innehåller metalltillsatser med uttrycket ”innehåller metalltillsatser”, önskas klarhet i huruvida införandet av ett sådant märkningskrav 1. är rättsstridigt på grund av att det har sin grund i en uppenbart oriktig bedömning, 2. är rättsstridigt på grund av att det är oproportionerligt?

(1) EUT L 140, s. 88.

(2) Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG av den 13 oktober 1998 om kvaliteten på bensin och dieselbränslen och om ändring av rådets direktiv 93/12/EEG (EGT L 350, s. 58).
SV Europeiska unionens officiella tidning C 256/9

Begäran om förhandsavgörande framställd av First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Förenade kungariket) den 24 juli 2009 — British Sky Broadcasting Group plc mot The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Mål C-288/09)

2009/C 256/16

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Förenade kungariket)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: British Sky Broadcasting Group plc

Motpart: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Tolkningsfrågor

1. Ska en set-top box med de specifikationer Sky+boxen modell DRX 280 har klassificeras enligt undernummer 8528 71 13, i enlighet med kommissionens förordning nr 1214/2007 (1) om ändring av bilaga 1 till rådets förordning nr 2658/87, trots det som anges i de förklarande anmärkningarna till KN som antagits av kommissionen den 7 maj 2008 (2008/C 112/03) angående KN-undernummer 8521 90 00 och 8528 71 13?

2. Medför artikel 12.5 a i rådets förordning (EEG) nr 2913 (2) av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (EGT L 302, s. 1; svensk specialutgåva, område 2, volym 16, s. 4) i ändrad lydelse, att nationella tullmyndigheter måste utfärda bindande klassificeringsbesked som överensstämmer med de förklarande anmärkningarna till KN, om inte och till dess dessa förklarande anmärkningar har fastställts stå i strid med ordalydelsen i den aktuella bestämmelsen i KN, inkluderande de allmänna bestämmelserna för tolkning av KN, eller kan nationella tullmyndigheter bilda sig sin egen uppfattning i frågan och bortse från de förklarande anmärkningarna om de nationella myndigheterna anser att det föreligger en sådan motstridighet?

3. För det fall att en set-top box med de specifikationer som Sky+boxen modell DRX 280 har ska klassificeras enligt KN-undernummer 8521 90 00, skulle tillämpningen av tull med en högre tullsats än noll procent vara olaglig enligt gemenskapsrätten, som en följd av att det strider mot gemenskapens åtaganden enligt Avtalet om handel med informationsteknikprodukter (ITA) och artikel II:1 (b) i Allmänna tull- och handelsavtalet 1994 (GATT 1994) eller medför klassificering enligt nummer 8521 att varan ifråga är undantagen från tillämpningsområdet för den aktuella delen av ITA?

(1) Kommissionens förordning (EG) nr 1214/2007 av den 20 september 2007 om ändring av bilaga 1 till rådets förordning nr 2658/87 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan EUT L 286, s. 1

(2) EUT L 302, s. 1
b)

i ett mål om äktenskapsskillnad där talan väcktes av en make efter den 1 maj 2004 vid domstol i en annan medlemsstat (i detta fall Förenade kungariket) som var medlemsstat under hela den relevanta perioden, när båda makarna, under hela den relevanta perioden, stadigvarande var bosatta i staten Y (i detta fall Förenade kungariket), och båda makarna, under hela den relevanta perioden, var medborgare i staten X (i detta fall Cypern)?”
1)

Ska § 2 punkt 6 i rådets direktiv 96/34/EG (1) av den 3 juni 1996 tolkas så att iakttagandet av rättigheter som arbetstagaren står i begrepp att förvärva omfattar en ersättning som utgår under obegränsad tid för permanent och fullständig arbetsoförmåga med avseende på den vanliga sysselsättningen, då denna arbetsoförmåga har uppstått under den ettårsperiod då den berörda arbetstagaren var föräldraledig med reducerad arbetstid och lägre lön, och har förorsakats av en arbetssjukdom som vederbörande ådrog sig vid utövande av arbetsuppgifterna för det företag som hade beviljat föräldraledigheten och som visade sig under denna period, med beaktande av att den ersättning som utbetalas från socialförsäkringen, utbetalas av det skälet att socialförsäkringen inträder i arbetsgivarens ställe, eftersom olycksfall i arbetet och arbetssjukdom täcks av en obligatorisk försäkring?
SV Europeiska unionens officiella tidning C 285/25

Överklagande ingett den 14 augusti 2008 av Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd av den dom som förstainstansrätten meddelade den 2 juni 2008 i mål T-172/07, Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål C-372/08 P)

(2008/C 285/40)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Atlantic Dawn Ltd, Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd (ombud: G. Hogan SC, N. Travers BL, T. O 'Sullivan BL och D. Barry, Sollicitor)

Övriga parter i målet: Europeiska gemenskapernas kommission, Konungariket Spanien

Klagandenas yrkanden

Klagandena yrkar att domstolen ska

— upphäva förstainstansrättens dom i dess helhet,

— återförvisa målet till förstainstansrätten för prövning i sak och att kommissionens yrkande om avvisning av den 7 september 2007 ska behandlas i förbindelse med denna prövning, samt

— förplikta kommissionen att bära klagandenas kostnader för överklagandet.

Grunder och huvudargument

Klagandena har anfört att gemenskapsrätten har åsidosatts vid tre tillfällen i det överklagade beslutet. Klagandena anser inledningsvis att förstainstansrätten har feltolkat artikel 20 i förordning nr 2371/2002 (1) och i synnerhet den behörighet som även fortsättningsvis tillkommer medlemsstaterna enligt artikel 20.3 i förordningen. Förstainstansrätten har vidare feltolkat artikel 20.5 genom att utesluta att klagandena är direkt berörda av medlemsstaternas möjlighet att byta fiskekvoter med varandra. Förstainstansrätten har slutligen felaktigt bortsett från den omständigheten att klagandena är direkt berörda av den omtvistade förordningen i egenskap av sluten krets av privatpersoner.

(1) Rådets förordning (EG) nr 2371/2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken (EGT L 358, s. 59).
2)

Om den första frågan besvaras jakande, utgör då antagandet av en föreskrift som är motiverad av genomförandet av ramavtalet, såsom den i förevarande mål aktuella artikel 11 i presidentdekret nr 164/2004, en otillåten sänkning av den allmänna skyddsnivån för visstidsanställda arbetstagare enligt den nationella rättsordningen, i den mening som avses i klausul 8.1 och 8.3 i ramavtalet, när det i den nationella rättsordningen, innan direktiv 1999/70/EG trädde i kraft, fanns likvärdiga lagliga åtgärder i den mening som avses i klausul 5.1 i ramavtalet, såsom artikel 8.3 i lag nr 2112/1920, som är aktuell i förevarande mål och a) när föreskriften, som antagits i syfte att genomföra ramavtalet, har antagits efter det att fristen för att införliva direktiv 1999/70/EG löpt ut men skall tillämpas endast på avtal om visstidsanställning och visstidsanställningsförhållanden som var i kraft vid föreskriftens ikraftträdande eller som löpt ut inom en fastställd period före föreskriftens ikraftträdande men efter det att fristen för att införliva direktivet löpt ut, medan tillämpningsområdet för befintliga likvärdiga lagliga åtgärder inte är begränsat i tiden och omfattar samtliga avtal om visstidsanställning som ingåtts, var i kraft eller löpt ut när direktiv 1999/70/EG trädde i kraft och fristen för dess införlivande löpte ut, b) när föreskriften, som antagits i syfte att genomföra ramavtalet, endast skall tillämpas på avtal om visstidsanställning och visstidsanställningsförhållanden som, för att de skall anses följa på varandra i den mening som avses i föreskriften, uppfyller kumulativa villkor som innebär i) att det inte får ha förflutit mer än tre månader mellan avtalen, och ii) att avtalens sammanlagda löptid skall vara minst 24 månader vid föreskriftens ikraftträdande, oberoende av hur många gånger avtalet har förnyats, eller att det ursprungliga avtalet har förnyats minst tre gånger och den sammanlagda anställningstiden räknat från och med det ursprungliga avtalet uppgår till minst 18 månader under en 24-månadersperiod, medan det inte föreskrivs sådana villkor i de befintliga likvärdiga lagliga åtgärderna, vilka istället omfattar samtliga (på varandra följande) avtal om visstidsanställning, utan krav på en minsta anställningstid och ett lägsta antal förnyelser av anställningsavtalet, c) när det i föreskriften, som antagits i syfte att genomföra ramavtalet, föreskrivs, såsom rättsverkan av skyddet för visstidsanställda arbetstagare och för att förhindra missbruk i den mening som avses i ramavtalet, att avtal om visstidsanställning skall anses utgöra avtal om tillsvidareanställning med omedelbar verkan (ex nunc), medan det i motsvarande befintliga bestämmelser föreskrivs att avtal om visstidsanställning skall anses utgöra avtal om tillsvidareanställning med retroaktiv verkan från avtalets ingående (ex tunc)?