Förstainstansrättens dom (första avdelningen) av den 22 oktober 2002. - Schneider Electric SA mot Europeiska kommissionen. - Konkurrens - Talan om ogiltigförklaring. - Mål T-310/01.



Rättsfallssamling 2002 s. II-04071



Sammanfattning

Parter

Domskäl

Beslut om rättegångskostnader

Domslut



Nyckelord

1. Konkurrens - Koncentrationer - Kommissionens undersökning - Beslut att begära upplysningar av de anmälande företagen - Den i artikel 10.3 i förordning nr 4064/89 föreskrivna fristen avbryts automatiskt

(Rådets förordning nr 4064/89, artiklarna 10.3, 10.4 och 11.5)

2. Konkurrens - Koncentrationer - Bedömning av förenligheten med den gemensamma marknaden - Relevant marknad - Geografisk avgränsning

(Rådets förordning nr 4064/89, artikel 2.3)

3. Konkurrens - Koncentrationer - Bedömning av förenligheten med den gemensamma marknaden - Skapande eller förstärkning av en dominerande ställning som hämmar konkurrensen - Bedömningskriterier

(Rådets förordning nr 4064/89, artikel 2.3)

4. Konkurrens - Koncentrationer - Bedömning av förenligheten med den gemensamma marknaden - Skapande eller förstärkning av en dominerande ställning som hämmar konkurrensen - Storleken av den genom koncentrationen skapade enhetens utbud av varor och varumärken - Saknar avgörande betydelse när företagets ställning och utbud varierar från en nationell marknad till en annan

(Rådets förordning nr 4064/89, artikel 2.3)

5. Konkurrens - Koncentrationer - Brister i beslutet om oförenlighet med den gemensamma marknaden - Saknar betydelse när det finns en rad uppgifter som på annat sätt motiverar beslutet

(Rådets förordning nr 4064/89, artikel 2.3)

6. Konkurrens - Koncentrationer - Administrativt förfarande - Iakttagande av rätten till försvar - Meddelande om anmärkningar - Erforderligt innehåll

(Rådets förordning nr 447/98, artikel 13.2)

Sammanfattning

1. När företag som har anmält en företagskoncentration inte har efterkommit en begäran om upplysningar inom en i denna begäran angiven rimlig tidsfrist och kommissionen, på grundval av artikel 11.5 i förordning nr 4064/89 om kontroll av företagskoncentrationer, antar ett beslut i vilket de berörda företagen anmodas att tillhandahålla de begärda upplysningarna skall den tvingande bestämmelsen i artikel 10.4 i förordningen tillämpas, enligt vilken den i artikel 10.3 föreskrivna fyramånadersfristen "i undantagsfall tillfälligt [skall] avbrytas". Användningen av uttrycket "i undantagsfall" hindrar inte att ett beslut om att begära upplysningar, som kommissionen på ett korrekt sätt har riktat till ett anmälande företag, automatiskt får till följd att fyramånadersfristen avbryts och inte löper under tiden från den dag då det konstaterades att nödvändig information inte tillhandahållits till den dag då denna information lämnats.

Den undantagskaraktär som avbrytandet av fristen således har enligt förordningen hänför sig nämligen till att det kan förekomma omständigheter som gör det möjligt att fatta ett beslut om att begära upplysningar och att motta upplysningar och inte till konsekvenserna av ett sådant beslut.

( se punkterna 99, 100, 104, 106 och 109 )

2. Den geografiska marknad som skall beaktas vid tillämpningen av förordning nr 4064/89 om kontroll av företagskoncentrationer utgörs av en bestämd geografisk zon inom vilken den ifrågavarande produkten saluförs och inom vilken konkurrensvillkoren är så homogena för samtliga ekonomiska aktörer att det är möjligt att göra en rimlig bedömning av den anmälda företagskoncentrationens effekter på konkurrensen.

( se punkt 154 )

3. Vid tillämpningen av förordning nr 4064/89 om kontroll av företagskoncentrationer skall kommissionen grunda sin bedömning av huruvida en koncentration leder till att en dominerande ställning skapas eller förstärks på sektoriella marknader som har en nationell dimension på indicier på ekonomisk styrka avseende just dessa marknader. Kommissionen kan även beakta förekomsten av transnationella verkningar som kan förstärka en koncentrations inverkan på var och en av de nationella sektoriella marknader som kommissionen funnit relevanta. Dessa verkningar kan emellertid inte presumeras utan det ankommer på kommissionen att visa dem.

( se punkterna 171, 178 och 179 )

4. Vid tillämpningen av förordning nr 4064/89 om kontroll av företagskoncentrationer kan kommissionen, när den bedömer risken för att en dominerande ställning som hämmar konkurrensen på de sektoriella marknader av nationell dimension som berörs av en företagskoncentration skapas eller förstärks, inte beakta den omständigheten att den nya enheten kommer att förfoga över det bredaste produktsortimentet och det största antalet varumärken inom hela Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, när kommissionen inte kan bevisa att hela detta sortiment och samtliga varumärken kommer att erbjudas på de berörda nationella marknaderna.

( se punkterna 239-243, 255-257 och 262 )

5. Oavsett omfattningen av eventuella brister i ett kommissionsbeslut i vilket det konstateras att en koncentration är oförenlig med den gemensamma marknaden kan sådana brister inte leda till att beslutet ogiltigförklaras om förstainstansrätten utifrån de övriga uppgifter som detta beslut innehåller anser det utrett att genomförandet av koncentrationen i vart fall kommer att leda till att en dominerande ställning skapas eller förstärks och att detta kommer att få till följd att den faktiska konkurrensen påtagligt hämmas i den mening som avses i artikel 2.3 i förordning nr 4064/89 om kontroll av företagskoncentrationer.

( se punkt 412 )

6. Anmärkningarna i ett meddelande om anmärkningar måste anges i så klara ordalag att meddelandets ändamål enligt gemenskapsbestämmelserna, att tillhandahålla företagen alla upplysningar som de behöver för att kunna försvara sig innan kommissionen fattar ett definitivt beslut, uppfylls.

Detta krav är av särskild vikt i de förfaranden för kontroll av företagskoncentrationer som regleras av förordning nr 4064/89, i vilka kommissionen gör en framåtblickande analys av den kommande konkurrenssituation som kan bli följden av den undersökta koncentrationen. Meddelandet om anmärkningar i förfarandena för kontroll av koncentrationer har inte till enda syfte att identifiera anmärkningarna och att ge det företag som meddelandet riktas till en möjlighet att bemöta anmärkningarna. Denna rättsakt är också ämnad att göra det möjligt för de anmälande parterna att föreslå korrigerande åtgärder och i synnerhet att föreslå överlåtelser av tillgångar samt att i god tid, med hänsyn till det krav på skyndsamhet som präglar den allmänna systematiken i förordning nr 4064/89, kunna överväga hur omfattande överlåtelsen måste vara för att den anmälda koncentrationen i tid skall kunna göras förenlig med den gemensamma marknaden.

( se punkterna 440-444 )

Parter

I mål T-310/01,

Schneider Electric SA, med säte i Rueil-Malmaison (Frankrike), företrädd av advokaterna F. Herbert, J. Steenbergen och M. Pittie,

sökande,

med stöd av

Republiken Frankrike, företrädd av G. de Bergues och F. Million, båda i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,

intervenient,

mot

Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av P. Oliver, P. Hellström och F. Lelièvre, samtliga i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,

svarande,

med stöd av

Comité central d'entreprise de la SA Legrand,

Comité européen du groupe Legrand,

med säte i Limoges (Frankrike), företrädda av advokaten H. Masse-Dessen,

intervenienter,

"angående en talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut K(2001) 3014 slutlig av den 10 oktober 2001 om fastställande av att en företagskoncentration är oförenlig med den gemensamma marknaden (ärende nr COMP/M.2283 - Schneider-Legrand),

meddelar FÖRSTAINSTANSRÄTTEN (första avdelningen)

sammansatt av ordföranden B. Vesterdorf samt domarna N.J. Forwood och H. Legal,

justitiesekreterare: biträdande justitiesekreteraren B. Pastor,

med hänsyn till det skriftliga förfarandet och efter det muntliga förfarandet den 10 juli 2002,

följande

Dom

Domskäl

Tillämpliga bestämmelser

1 I artikel 2 i rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer (EGT L 395, s. 1, svensk specialutgåva, annex, s. 16, såsom den ändrats genom EGT L 257, 1990, s. 13 och i dess ändrade lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 1310/97 av den 30 juni 1997, EGT L 180, s. 1) (nedan kallad förordning nr 4064/89) föreskrivs följande:

"1. Koncentrationer som omfattas av denna förordning skall bedömas på grundval av följande bestämmelser för att fastställa om de är förenliga med den gemensamma marknaden.

När kommissionen gör sin bedömning skall den ta hänsyn till

a) behovet av att bevara och utveckla en effektiv konkurrens inom den gemensamma marknaden mot bakgrund av bl.a. strukturen på alla de berörda marknaderna och den faktiska eller potentiella konkurrensen från företag som är belägna antingen inom eller utanför gemenskapen,

b) de berörda företagens marknadsställning och deras ekonomiska och finansiella styrka, leverantörernas och konsumenternas valmöjligheter, deras tillgång till leveranser eller marknader, rättsliga eller andra hinder för inträde på marknaden, utvecklingen av tillgång och efterfrågan på de aktuella varorna och tjänsterna, avnämarintressen i mellanliggande och slutliga distributionsled samt utvecklingen av tekniskt och ekonomiskt framåtskridande, förutsatt att detta är till gagn för konsumenterna och inte utgör ett hinder för konkurrensen.

2. En koncentration som inte skapar eller förstärker en sådan dominerande ställning som medför att den effektiva konkurrensen inom den gemensamma marknaden eller en väsentlig del av den påtagligt skulle hämmas skall förklaras förenlig med den gemensamma marknaden.

3. En koncentration som skapar eller förstärker en sådan dominerande ställning som medför att den effektiva konkurrensen inom den gemensamma marknaden eller en väsentlig del av den påtagligt skulle hämmas skall förklaras oförenlig med den gemensamma marknaden.

..."

2 I artikel 6.1 c i förordning nr 4064/89 föreskrivs att kommissionen skall besluta att inleda ett förfarande om den finner att den anmälda koncentrationen omfattas av förordningen och ger anledning till allvarliga tvivel när det gäller dess förenlighet med den gemensamma marknaden.

3 I artikel 7 i förordning nr 4064/89 föreskrivs följande:

"1. En koncentration enligt artikel 1 får varken genomföras före anmälan eller innan den har förklarats förenlig med den gemensamma marknaden ...

3. Punkt 1 skall inte utgöra hinder för genomförandet av ett offentligt bud om övertagande som har anmälts till kommissionen enligt artikel 4.1, förutsatt att förvärvaren inte utövar de rösträttigheter som följer med värdepappren i fråga eller gör det endast för att upprätthålla det fulla värdet av dessa investeringar och på grundval av en dispens som har lämnats av kommissionen enligt punkt 4.

..."

4 I artikel 8 i förordning nr 4064/89 anges bland annat följande:

"2. När kommissionen finner att en anmäld koncentration, i förekommande fall sedan de berörda företagen har vidtagit ändringar, uppfyller kriteriet i artikel 2.2 ... skall den fatta ett beslut enligt vilket koncentrationen förklaras förenlig med den gemensamma marknaden.

3. När kommissionen finner att en koncentration uppfyller kriteriet i artikel 2.3 ... skall den fatta ett beslut enligt vilket koncentrationen förklaras oförenlig med den gemensamma marknaden.

4. Om en koncentration redan har genomförts kan kommissionen genom ett beslut enligt punkt 3 eller genom ett särskilt beslut kräva att de sammanförda företagen eller tillgångarna delas upp eller att andra åtgärder som är nödvändiga för att återupprätta förutsättningarna för en effektiv konkurrens vidtas."

5 I artikel 10.3 i förordning nr 4064/89 föreskrivs att beslut enligt vilket koncentrationen förklaras förenlig med den gemensamma marknaden skall fattas inom högst fyra månader från dagen när förfarandet inleddes.

6 Enligt artikel 10.4 i samma förordning skall denna tidfrist i undantagsfall avbrytas tillfälligt om kommissionen, på grund av omständigheter för vilka ett av de företag som deltar i koncentrationen är ansvarigt, har varit tvungen att begära upplysningar genom beslut enligt artikel 11.5 i förordning nr 4064/89 .

7 I artikel 10.5 i förordning nr 4064/89 föreskrivs att dessa tidsfrister skall börja löpa på nytt från dagen när domen meddelades, för det fall domstolen meddelar en dom som helt eller delvis upphäver ett beslut av kommissionen enligt denna förordning.

8 I artikel 10.6 i förordning nr 4064/89 föreskrivs att koncentrationen skall anses förenlig med den gemensamma marknaden, för det fall kommissionen inte har fattat något beslut enligt artikel 8.3 inom den ovannämnda fyramånadersfristen.

9 I artikel 11.1 i förordning nr 4064/89 anges att kommissionen, vid fullgörandet av de uppgifter som den tilldelats genom förordningen, får inhämta alla nödvändiga upplysningar bland annat från parterna i den anmälda företagskoncentrationen.

10 I artikel 11.5 föreskrivs att kommissionen skall begära upplysningarna genom beslut, för det fall ett företag inte lämnar de upplysningar som kommissionen begärt. I beslutet skall anges vilka upplysningar som begärs, fastställas en lämplig tidsfrist inom vilken upplysningarna skall lämnas och upplysas om rätten att få beslutet prövat av domstolen.

11 I artikel 18.3 i förordning nr 4064/89 anges att kommissionen skall fatta sitt beslut endast på grundval av de anmärkningar beträffande vilka parterna har haft möjlighet att framföra synpunkter samt att parternas rätt att gå i svaromål skall respekteras till fullo.

12 Enligt artikel 9.1 i kommissionens förordning (EG) nr 447/98 av den 1 mars 1998 om anmälningar, tidsfrister och förhör enligt förordning nr 4064/89 (EGT L 61, s. 1) skall den ovannämnda tidsfristen om fyra månader avbrytas när kommissionen måste fatta ett beslut enligt artikel 11.5 i förordning nr 4064/89 på grund av att de uppgifter som kommissionen har begärt från någon av de anmälande parterna inte lämnats eller inte lämnats i sin helhet inom den tidsfrist som kommissionen fastställt.

Bakgrunden till tvisten

13 Schneider Electric SA (nedan kallat Schneider) är ett bolag som är bildat enligt fransk rätt. Bolaget är moderbolag i en grupp som tillverkar och säljer varor och system på områdena för elektrisk distribution, industriell kontroll och automatisering. Under verksamhetsåret 2000 hade Schneider en global omsättning på 8 750 miljoner euro. Bolagets omsättning för gemenskapsmarknaden avseende samma period var 4 095 miljoner euro.

14 Legrand är ett bolag som är bildat enligt fransk rätt. Bolaget är specialiserat på tillverkning och försäljning av elektroniska apparater för lågspänningsinstallation. Under verksamhetsåret 2000 hade Legrand SA en global omsättning på 2 791 miljoner euro. Bolagets omsättning för gemenskapsmarknaden avseende samma period var 1 684 miljoner euro.

15 Den 16 februari 2001 erhöll kommissionen en anmälan från Schneider och Legrand i enlighet med föreskrifterna i förordning nr 4064/89 angående Schneiderprojektet. Projektet avsåg ett offentligt bud om övertagande av samtliga aktier i Legrand som innehades av allmänheten.

16 Innan denna anmälan gjordes hade informella anmälningar inkommit den 12 december 2000 respektive den 5 januari 2001.

17 Parterna som lämnat denna anmälan inkom med en ny anmälan till kommissionen den 29 januari 2001.

18 Schneider och Legrand besvarade vidare 71 frågor som kommissionen hade skickat den 7 februari 2001. Dessa frågor var avsedda att komplettera den tredje anmälan.

19 Kommissionen drog slutsatsen att den anmälda företagskoncentrationen omfattades av bestämmelserna i förordning nr 4064/89 och att det förelåg allvarliga tvivel beträffande dess förenlighet med den gemensamma marknaden och Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (nedan kallat EES-området).

20 Den 30 mars 2001 antog kommissionen följaktligen ett beslut med stöd av artikel 6.1 c i förordning nr 4064/89 om att inleda den andra delen av undersökningsförfarandet beträffande den anmälda företagskoncentrationen.

21 Kommissionen riktade genom en skrivelse av den 6 april 2001 en begäran om upplysningar till Schneider och Legrand, med stöd av artikel 11.1 i förordning nr 4064/89.

22 Eftersom de två företagen inte hade inkommit till kommissionen med samtliga begärda upplysningar om de olika marknader som berördes av koncentrationen före utgången av svarsfristen den 18 april 2001, underrättade kommissionen vart och ett av dessa företag om ett beslut att begära upplysningar i den mening som avses i artikel 11.5 i förordning nr 4064/89, vilket fattats den 27 april 2001.

23 Den 25 juni 2001 hade kommissionen mottagit alla begärda upplysningar.

24 Schneider lämnade den 7 juni 2001 in villkoren för sitt offentliga bud till Conseil français des marchés financiers (det franska finansmarknadsrådet), som vid sitt möte den 14 juni samma år förklarade att det offentliga budet uppfyllde de föreskrivna formella kraven. Godkännande från Commission des opérations de bourse (börskommissionen) erhölls den 9 juni 2001.

25 Med hänvisning till att det enligt artikel 7.3 i förordning nr 4064/89 är tillåtet att genomföra offentliga bud som anmäls till kommissionen, under förutsättning att förvärvaren inte utövar sin rösträtt med stöd av berörda aktier, lade Schneider sitt offentliga bud den 21 juni 2001, och avslutade förvärvet den 25 juli samma år.

26 Den 3 augusti 2001 sände kommissionen, med tillämpning av artikel 13.2 i förordning nr 447/98, ett meddelande om anmärkningar till Schneider. Anmärkningarna avsåg att Schneider genom den anmälda koncentrationen skulle uppnå eller förstärka en dominerande ställning på vissa nationella sektoriella marknader.

27 Commission des opérations de bourse yttrade sig den 6 augusti 2001 över det slutliga resultatet av Schneiders offentliga bud om övertagande av aktierna i Legrand. Schneider hade därvid förvärvat 98,7 procent av aktierna i detta bolag.

28 Schneider ingav en rapport till kommissionen daterad den 14 augusti 2001 som hade framställts av professor L. Waverman och byrån "National Economic Research Associates" för de anmälande parternas räkning (nedan kallad den första NERA-rapporten). I detta dokument undersöks definitionen av den sektoriella marknaden för elcentraler och integrerad försäljning av komponenter till elcentraler som bedrivs av Schneiders båda konkurrenter, det vill säga ABB och Siemens, samt konkurrenssituationen på marknaden för elcentraler i Italien, Spanien, Portugal och Danmark.

29 De anmälande parterna besvarade meddelandet om anmärkningar i en skrivelse som inkom den 16 augusti samma år.

30 Ett förhör hölls den 21 augusti 2001.

31 Ett möte hölls den 29 augusti 2001 mellan Schneider och kommissionens ansvariga avdelning i syfte att komma överens om vilka ändringar, i den mening som avses i artikel 8.1 i förordning nr 4064/89, som var nödvändiga för att lösa de av kommissionen påtalade konkurrensproblemen.

32 Schneider ingav den 14 september 2001, det vill säga den fastställda tidsfristens sista dag, sina förslag till åtaganden.

33 Kommissionen överlämnade den 18 september 2001 ett frågeformulär angående dessa förslag till övriga berörda företag.

34 Den rådgivande kommittén för koncentrationer sammanträdde den 19 september 2001 för att granska utkastet till slutligt beslut.

35 Schneider sände den 24 september 2001 kommissionen en ny version av ovannämnda åtaganden från den 14 september, som svar på kommissionens specifika begäran av den 22 september samma år.

36 Kommissionens tjänstemän sammankallade parterna till ett möte samma dag.

37 Schneider och Legrand redogjorde i en anmärkning som bifogades deras skrivelse av den 25 september 2001, riktad till den för konkurrensfrågor ansvarige kommissionsledamoten, för den totala överraskning som kommissionens ånyo negativa reaktion på deras nya förslag till åtaganden var för dem, eftersom dessa innebar att Legrand skulle dra sig tillbaka från marknaderna för komponenter till elcentraler i hela EES.

38 Den rådgivande kommittén för koncentrationer samlades på nytt den 28 september 2001 för att undersöka de föreslagna korrigerande åtgärderna och för att uttala sig om utkastet till beslut.

39 Kommissionen antog den 10 oktober 2001 ett beslut med stöd av artikel 8.3 i förordning nr 4064/89 (C(2001) 3014 slutlig (ärende COMP/M.2283 - Schneider- Legrand)) (nedan kallat det omtvistade beslutet).

40 Enligt artikel 1 i detta beslut gäller följande:

"Den koncentration som Schneider har anmält till kommissionen den 16 februari 2001, och som innebär att Schneider förvärvar ensam kontroll över Legrand, förklaras oförenlig med den gemensamma marknaden och med EES-avtalets funktion."

41 Beslutet innehåller en beskrivning av sektorn för elektrisk lågspänningsmateriel (punkt V A, med rubriken "Förenlighet med den gemensamma marknaden"), en definition av de nationella sektoriella marknader som berörs av koncentrationen (punkt V B ), en analys av koncentrationen (punkt V C) och en bedömning av de åtgärder som Schneider har föreslagit, i syfte att lösa de konkurrensproblem som kommissionen har identifierat (punkt VI, med rubriken "Korrigerande åtgärder").

42 Den industrisektor som berörs av den anmälda koncentrationen omfattar utrustning i industribyggnader, kontorsbyggnader och bostadshus längre ut på nätet än deras anslutning till distributionsnäten för mellanspänning. Utrustningen kan delas in i tre kategorier som beskrivs i skäl 12 i beslutet.

43 För det första används lågspänningsställverk huvudsakligen för att förse de olika installationsnivåerna med energi och att skydda installationen och användaren mot överström och kortslutningar.

44 Dessa ställverk som i huvudsak består av ett kopplingsskåp och skyddskomponenter, som brytare, säkringar och allpoliga brytare kan indelas i tre olika grupper av produkter som motsvarar olika nivåer av eldistribution:

- Huvudfördelningscentraler för anslutning av stora kontors- och industribyggnader till lågspänningsnätet.

- Fördelningscentraler som används på ett våningsplan.

- Gruppcentraler som används hos slutanvändare med små energibehov, som lägenhetsinnehavare.

45 För det andra används kabelhyllor och prefabricerade kanalskenfördelningar för elektriska kablar i källare, serviceschakt eller ovanför ett innertak i en byggnad.

46 För det tredje kan den elektriska utrustning som finns längre ut i nätet än i gruppcentralen delas in i sex produktkategorier (se särskilt skäl 302 i det omtvistade beslutet):

- Ultraterminal utrustning som utgör den avslutande delen av den elektriska installationen (uttag, strömbrytare, etcetera).

- Kontrollsystem för en specifik användning, som uppvärmning, i en särskild del av en byggnad.

- Skyddssystem som säkerställer föremåls och personers säkerhet (alarmsystem, brandvarnare, nödbelysning, etcetera).

- Datoranslutningar för kommunikationssystem (datoranslutningar, kopplingslådor).

- Utrustning för anslutning och koppling längre ut i nätet än i gruppcentralerna.

- Komponenter till kabelbackar (dolda kabelbackar, golvskåp, skyddsrör).

47 Den anmälda koncentrationen har även verkningar för andra slags produkter för industriellt bruk, bland annat utrustning för styrning och indikering, även kallade manöverpaneler och utrustning för överföring av elektricitet samt elektriska omvandlare.

48 Parterna har kommit överens om att dela upp industrisektorn i sektorer i enlighet med nedanstående tabell, som återges i skäl 14 i det omtvistade beslutet:

Segment

Namn

Produkter

Segment 1

Huvudfördelningscentraler

Skåpkomponenter, brytare,säkringar, etc.

Segment 2

Fördelningscentraler

Skåpkomponenter, brytare,säkringar, etc.

Segment 3

Kabelhyllor, kabelstegar, prefabricerade kanalsken-fördelningar

Kabelhyllor, kabelstegar, prefabricerade kanalsken-fördelningar

Segment 4

Gruppcentraler

Skåpkomponenter, brytare,säkringar, strömbrytare, allpoliga brytare

Segment 5A

Elektrisk utrustning efter gruppcentralen

Kontrollsystem, system för säkerhet och skydd, komponenter för datornätverk

Segment 5B

Installationstillbehör

Förgreningsdosor, fastsättningsdon och material för kabeldragning efter och före gruppcentralen

Segment 5 C

Kabelbackar

Golvskåp, vägglister, skyddsrör

Industriella komponenter

Produkter för transformation och distribution

Utrustning för styrning och indikering

Utrustning för att förse industriell utrustning med växelström eller likström.

Kopplingsutrustning för kontroll av industriell utrustning

49 Utbud och efterfrågan på den berörda utrustningen inbegriper sex olika typer av aktörer.

50 Tillverkare som Schneider och Legrand är industrikoncerner som producerar den ifrågavarande elektriska utrustningen.

51 Grossisterna är lokala distributörer som köper av tillverkare och erbjuder elinstallatörer och elmontörer den nödvändiga utrustningen för att utföra en elektrisk installation.

52 Elmontörerna är fackmän som sätter ihop de olika elektriska komponenterna i en elcentral i en byggnad. I praktiken har de fyra funktioner:

- Planering och anpassning av centralerna till de särskilda behoven för varje installation.

- Inköp och sammanfogning av delarna till centralen (skåpkomponenter, brytare, säkringar, etcetera).

- Kabeldragning i centralen.

- Kontroll av att installationen fungerar korrekt.

53 Elmontörerna levererar därefter de färdiga skåpen till elinstallatören som installerar dem hos den slutliga kunden. I praktiken arbetar elmontörerna främst med huvudfördelningscentraler och andra fördelningscentraler. Gruppcentralerna anpassas i allmänhet och sätts ihop direkt av elinstallatörerna.

54 Elinstallatörerna är fackmän som installerar den elektriska lågspänningsmaterielen hos den slutliga kunden.

55 Projektledarna är de arkitekter, byggkonsulter, bolag som utför byggnadsprojekt och offentliga byggnads- och anläggningsarbeten (BTP) eller fastighetsbolag som ansvarar för projekt där elektrisk materiel installeras.

56 De slutliga kunderna är personer eller företag som äger den byggnad i vilken den elektriska materielen installeras. Enligt en traditionell uppdelning kan de slutliga kunderna uppdelas i två stora kategorier: industriföretag och byggnadsföretag. Byggnadssektorn uppdelas ibland i sin tur i en kontorssektor och en bostadssektor.

57 Kommissionen anser i skäl 782 i det omtvistade beslutet att den planerade koncentrationen kommer att förstärka en dominerande ställning med följden att konkurrensen kommer att hämmas på följande marknader:

- Marknaden för effektbrytare (MCCB), dvärgbrytare och skåp avsedda för gruppcentraler i Italien.

- Marknaden för dvärgbrytare, allpoliga brytare och skåp avsedda för gruppcentraler i Danmark, Spanien, Italien och Portugal.

- Marknaden för kretsbrytare i Frankrike och Portugal.

- Marknaden för kabelhyllor och kabelstegar i Förenade kungariket.

- Marknaden för uttag och strömbrytare i Grekland.

- Marknaden för vattenskyddad utrustning i Spanien.

- Marknaden för utrustning för anslutning och koppling i Frankrike.

- Marknaden för elektriska omvandlare i Frankrike.

- Marknaden för utrustning för styrning och indikering i Frankrike.

58 Kommissionen anser även i skäl 783 i det omtvistade beslutet att den planerade koncentrationen kommer att förstärka en dominerande ställning med följden att konkurrensen kommer att hämmas på följande marknader:

- Marknaden för effektbrytare (MCCB), dvärgbrytare och skåp avsedda för gruppcentraler i Frankrike.

- Marknaden för dvärgbrytare, allpoliga brytare och skåp avsedda för gruppcentraler i Frankrike.

- Marknaden för uttag och strömbrytare i Frankrike.

- Marknaden för vattenskyddad utrustning i Frankrike.

- Marknaden för centralmatade nödbelysningssystem och självfungerande nödbelysnings- och nödkraftssystem i Frankrike.

59 Kommissionen har slutligen anfört att de av Schneider föreslagna åtagandena inte kommer att lösa de konkurrensproblem som identifieras i beslutet.

60 Schneider ingav en andra rapport till kommissionen, som upprättats av byrån NERA i december 2001 (nedan kallad den andra NERA-rapporten), angående efterfrågeelasticiteten för elcentralkomponenter, elinstallatörernas märkestrohet, distributionsstrukturen i Italien, Spanien, Portugal och Danmark, vad som kännetecknar den integrerade försäljning av komponenter till elcentraler som bedrivs av ABB och Siemens och slutligen den sektoriella marknadsdefinition för elcentraler som skall tas under övervägande.

Förfarandet inför förstainstansrätten

61 Genom anmälan som inkom till förstainstansrättens kansli den 13 december 2001, väckte Schneider talan om ogiltigförklaring av det omtvistade beslutet.

62 Schneider ingav genom särskild handling en begäran om att målet skulle behandlas skyndsamt i enlighet med artikel 76 a i förstainstansrättens rättegångsregler.

63 Förstainstansrätten avslog den 23 januari 2002 denna begäran med hänsyn till målets karaktär, särskilt omfattningen av ansökan i målet med bifogade dokument.

64 Den 5 april 2002 hölls ett informellt möte med företrädare för parterna, inför ordföranden för första avdelningen och referenten.

65 Förstainstansrätten (första avdelningen) beslutade den 3 maj 2002, efter att ha hört kommissionen, att bifalla Schneiders begäran om skyndsam handläggning, med beaktande av denna parts bekräftelse av att den förkortade version av ansökan som hade överlämnats den 12 april 2002 ersatte den ursprungliga ansökan.

66 Genom beslut av den 6 maj 2002 tilläts Republiken Frankrike att intervenera till stöd för Schneiders yrkanden.

67 Kommissionen ingav den 16 maj 2002 en ny version av sitt svaromål, som ingivits tidigare, anpassad till innehållet i den förkortade ansökan.

68 Genom beslut av den 7 juni 2002 tilläts Comité d'entreprise de la SA Legrand (företagsrådet i bolaget Legrand) och Comité européen du groupe Legrand (europeiska företagsrådet i koncernen Legrand) att intervenera i målet, till stöd för kommissionens yrkanden.

69 På grundval av referentens rapport beslutade förstainstansrätten att inleda det muntliga förfarandet, varvid rätten såsom en processledande åtgärd enligt artikel 64 i rättegångsreglerna ställde frågor till parterna. Parterna besvarade dessa frågor.

70 Parterna utvecklade sin talan och svarade på förstainstansrättens frågor vid förhandlingen som ägde rum den 10 juli 2002.

Parternas yrkanden

71 Schneider har med stöd av Republiken Frankrike yrkat att förstainstansrätten skall

- i första hand ogiltigförklara det omtvistade beslutet och slå fast att artikel 10.5 i förordning nr 4064/89 inte är tillämplig,

- i andra hand ogiltigförklara det omtvistade beslutet,

- i mån av behov, förbehålla sökanden rätten att begära att alla andra processledande åtgärder och utredningsåtgärder vidtas som den finner nödvändiga för att fastställa de faktiska omständigheterna och analysera den omtvistade koncentrationen,

- förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna i deras helhet.

72 Kommissionen har med stöd av Comité d'entreprise de la SA Legrand och Comité européen du groupe Legrand yrkat att förstainstansrätten skall

- ogilla talan,

- förplikta Schneider att ersätta rättegångskostnaderna.

Rättslig bedömning

73 De argument som Schneider har utvecklat till stöd för sin talan kan delas upp i olika grunder som, för att förenkla framställningen, skall betraktas som grundade på överträdelser av förfarandebestämmelserna i artikel 10.3 i förordning nr 4064/89, på uppenbara fel som kommissionen begått vid sin bedömning av verkningarna dels av den anmälda koncentrationen, dels av de åtaganden som Schneider lade fram för att göra koncentrationen förenlig med den gemensamma marknaden, respektive på åsidosättande av rätten till försvar.

Överträdelse av förfarandebestämmelserna

Den första grunden: Huruvida kommissionen åsidosatt artikel 10.3 i förordning nr 4064/89

- Parternas argument

74 Inom ramen för denna grund, som Schneider har åberopat i första hand, görs gällande att kommissionen enligt artikel 10.3 i förordning nr 4064/89 förfogade över en tidsfrist på fyra månader räknat från den 30 mars 2001, det vill säga den dag då den andra fasen av förfarandet inleddes, för att konstatera huruvida koncentrationen var förenlig med den gemensamma marknaden.

75 Denna tvingande tidsfrist löpte enligt Schneider ut den 10 augusti 2001, med tillämpning av bestämmelserna i förordning nr 447/98 om beräkning av tidsfrister, således före kommissionens antagande av det omtvistade beslutet den 10 oktober 2001.

76 Under dessa förhållanden borde den omtvistade koncentrationen ha ansetts förenlig med den gemensamma marknaden i enlighet med artikel 10.6 i förordning nr 4064/89.

77 Kommissionen åberopade emellertid att den fyramånadersfrist som föreskrivs i artikel 10.4 i förordning nr 4064/89 undantagsvis skulle avbrytas, eftersom kommissionen, på grund av omständigheter för vilka ett av de företag som deltar i koncentrationen är ansvarigt, har varit tvungen att begära upplysningar genom beslut i enlighet med artikel 11.5 i förordning nr 4064/89.

78 I det beslut av den 27 april 2001 som riktades till Schneider (se punkt 22 ovan) beordrades företaget att lämna kommissionen en rad upplysningar som kommissionen genom skrivelse av den 6 april 2001 redan hade begärt skulle inges den 18 april 2001. De mycket stränga villkor som uppställs i artikel 10.4 i förordning nr 4064/89 för att fyramånadersfristen skall avbrytas var emellertid inte uppfyllda.

79 Fristen kan enligt Schneider avbrytas endast i undantagsfall och ett sådant avbrott är inte en nödvändig följd av varje beslut att begära upplysningar. I förevarande mål var kommissionen skyldig att anta ett sådant beslut, inte på grund av omständigheter för vilka ett av de företag som deltog i koncentrationen var ansvarigt för utan på grund av att det i skrivelsen med begäran om upplysningar av den 6 april 2001 hade fastställts en tidsfrist på fem dagar för att besvara 322 frågor. Dessa frågor medförde att 300 000 uppgifter insamlades vars senare användning vid bedömningen av koncentrationen återstår att visa.

80 Kommissionen skapade således en omständighet som den senare använde sig av för att motivera antagandet av ett beslut om att begära upplysningar med den verkan att tidsfristen avbröts.

81 Schneider har anfört att kommissionen i skäl 8 i det omtvistade beslutet har lagt artikel 10.4 i förordning nr 4064/89 till grund för att avbryta tidsfristen, medan beslutet om att begära upplysningar av den 27 april 2001 härvidlag baseras på artikel 9 i förordning nr 447/98.

82 Kommissionen kan inte som grund för att avbryta fyramånadersfristen åberopa att det i artikel 9 i förordning nr 447/98, till skillnad från i artikel 10.4 i förordning nr 4064/89, inte nämns att tidsfristen endast kan avbrytas i undantagsfall och att det är nödvändigt att visa att det föreligger omständigheter för vilka ett av de företag som deltar i koncentrationen är ansvarigt. Förordning nr 447/98 kan inte medföra att undantag görs från bestämmelserna i den grundläggande förordningen 4064/89 då den innehåller tillämpningsföreskrifter till denna.

83 Den omständigheten att Schneider inte väckte talan direkt mot beslutet att begära upplysningar av den 27 april 2001 har enligt detta bolag ingen inverkan på huruvida talan avseende denna grund kan upptas till sakprövning. Beslutet att avbryta fristen på fyra månader utgör en rättsakt utan något specifikt materiellt innehåll som rör företags rättigheter. Denna analys ändras inte av att det i beslutet av den 27 april 2001 anges att detta skulle kunna bli föremål för en talan om ogiltigförklaring. I artiklarna i beslutet nämns inte avbrottet i fyramånadersfristen och Schneider kunde i vart fall inte göra gällande att företaget hade ett tillräckligt intresse av att begära ogiltigförklaring av detta beslut.

84 För det fall att rätten skulle finna den första grunden styrkt har Schneider vidare begärt att den med stöd av artikel 241 EG skall fastställa att artikel 10.5 i förordning nr 4064/85 inte är tillämplig. Enligt den bestämmelsen skall de i denna förordning fastställda tidsfristerna börja löpa på nytt från och med den dag då en dom avkunnas genom vilken ett kommissionsbeslut ogiltigförklaras. Om tidsfristerna skulle börja löpa på nytt i en situation där ett beslut om en företagskoncentrations förenlighet med den gemensamma marknaden skall anses ha fattats, skulle det rättsstridiga handlandet inte endast undgå påföljd utan tillåtas fortgå, eftersom följden skulle bli att kommissionen förfogade över en förnyad tidsfrist för att anta ett nytt beslut.

85 Kommissionen har åberopat att det är uppenbart att talan inte kan upptas till sakprövning såvitt den avser att beslutet av den 27 april 2001 är rättsstridigt, eftersom det inte har väckts någon talan om ogiltigförklaring av detta beslut inom härför föreskriven tidsfrist (domstolens dom av den 30 januari 1997 i mål C-178/95, Wiljo, REG 1997, s. I-585, punkt 19).

86 Beslutet om att begära upplysningar av den 27 april 2001, som antogs i enlighet med artikel 11.5 i förordning nr 4064/89, utgör en rättsakt som kan bli föremål för talan om ogiltigförklaring. Schneider hade vidare ett intresse av att direkt begära ogiltigförklaring av detta beslut.

87 Talan kan i vart fall inte bifallas på denna grund eftersom själva beslutet är förenligt med bestämmelserna i förordning nr 4064/89 och förordning nr 447/98. De upplysningar som begärts var särskilt nödvändiga för undersökningen, och kommissionen var skyldig att anta detta beslut med anledning av en försening för vilken de anmälande parterna var ansvariga.

88 Frågan huruvida en tidsfrist är rimlig skall enligt kommissionen bedömas med hänsyn till omständigheterna i det särskilda fallet (förstainstansrättens dom av den 22 oktober 1997 i de förenade målen T-213/95 och T-18/96, SCK och FNK mot kommissionen, REG 1997, s. II-1739), och kommissionen är skyldig att iaktta strikta tidsfrister.

89 Skrivelsen med begäran om upplysningar av den 6 april 2001 utgör endast den logiska följden av diverse förfrågningar som kommissionen gjort sedan förfarandets början, vilka ett företag som Schneider borde besvara med all den snabbhet som krävs av en normalt aktsam aktör.

90 Verkningarna av beslut att begära upplysningar i den mening som avses i artikel 11.5 i förordning nr 4064/89 är desamma enligt artikel 10.4 i förordning nr 4064/89 och artikel 9 i förordning nr 447/98. Det är möjligt att åberopa såväl den ena som den andra av dessa båda bestämmelser.

91 Under dessa förhållanden saknar den omständigheten konsekvenser att beslutet av den 27 april 2001 i skäl 10 har artikel 9 i förordning nr 447/98 som rättslig grund och att det omtvistade beslutet i skäl 8 har artikel 10.4 i förordning nr 4064/89 som rättslig grund.

92 Vidare anser kommissionen att den invändning om rättsstridighet som har framställts mot artikel 10.5 i förordning nr 4064/89, enligt vilken de i denna förordning fastställda tidsfristerna skall börja löpa på nytt från och med dagen för avkunnandet av en dom innebärande ogiltigförklaring är för tidigt väckt och således inte kan prövas.

93 Det skulle i vart fall vara logiskt, eller till och med oundgängligt, att förordning nr 4064/89 innehöll en bestämmelse som reglerade verkningarna för dessa tidsfrister av att domstolen ogiltigförklarat ett beslut som grundar sig på denna förordning.

- Förstainstansrättens bedömning

94 Det omtvistade avbrottet i den fyramånadersfrist inom vilken kommissionen hade att fatta sitt beslut avser tidsperioden mellan den 19 april 2001, det vill säga dagen efter det att den frist löpte ut som fastställts i kommissionens begäran om upplysningar av den 6 april 2001, och den 25 juni samma år, det vill säga den dag då kommissionen anser sig ha mottagit alla begärda upplysningar.

95 Det är ostridigt att om avbrottet i tidsfristen skulle betraktas som rättsenligt meddelades det omtvistade beslutet av den 10 oktober 2001 inom fyramånadersfristen, med hänsyn till regeln om beräkning av arbetsdagar, vilken frist började löpa den 30 mars 2001, det vill säga den dag då förfarandet inleddes. Om avbrottet skulle anses rättsstridigt har kommissionen däremot inte antagit ett beslut i enlighet med artikel 8.3 inom den föreskrivna tidsfristen.

96 Ett sådant avbrott, som enligt förordning nr 4064/89 endast kan komma i fråga i undantagsfall, förutsätter att kommissionen har tvingats att begära upplysningar via ett beslut, med anledning av omständigheter som en av parterna i koncentrationen är ansvarig för.

97 Kommissionen har härvidlag i skäl 7 i beslutet av den 27 april 2001 anfört att de upplysningar som den begärde i skrivelsen av den 6 april 2001 var nödvändiga i den mening som avses i artikel 11.1 i förordning nr 4064/89 för att den föreslagna transaktionens förenlighet med den gemensamma marknaden skulle kunna prövas och i synnerhet för att de anmälande parternas ställning på de olika berörda sektoriella marknaderna skulle kunna bestämmas.

98 Schneider har inte på allvar bestridit att dessa uppgifter var nödvändiga eftersom företaget endast har hävdat att det återstår att visa att de har kommit till användning senare vid bedömningen av den anmälda koncentrationen.

99 Det är vidare ostridigt att de anmälande parterna inte har iakttagit den svarsfrist som fastställts till den 18 april 2001, i skrivelsen av den 6 april 2001. Såsom framgår av skäl 4 i beslutet att begära upplysningar av den 27 april 2001, informerade de anmälande parterna kommissionen genom skrivelse av den 23 april 2001 att de inte kunde iaktta denna svarsfrist.

100 Med hänsyn till omständigheterna i förevarande fall (se särskilt punkterna 15-18 ovan) och kravet på skyndsamhet, vilket karaktäriserar förordning nr 4064/89, anser förstainstansrätten, trots det stora antal frågor som ställdes, att den svarsfrist som fastställdes i skrivelsen av den 6 april 2001 och som löpte ut den 18 april samma år var rimlig.

101 Skrivelsen med begäran om upplysningar av den 6 april 2001 var en följd av en rad kontakter och samtal mellan de anmälande parterna och kommissionen vilka hade påbörjats redan den 8 december 2000. Under denna period hade de anmälande parterna redan vid ett flertal tillfällen givits möjlighet att besvara en informell begäran om upplysningar.

102 De i skrivelsen av den 6 april 2002 begärda upplysningarna var av samma art som de upplysningar som redan hade tillhandahållits under den informella prövningsfasen och borde således normalt ha varit tillgängliga med kort varsel inom ett företag av Schneiders storlek.

103 För övrigt har inte de anmälande parterna omedelbart protesterat mot omfattningen av den information som begärdes i skrivelsen med begäran om upplysningar av den 6 april 2001, eftersom de inte reagerade förrän genom ovannämnda skrivelse av den 23 april 2001.

104 Det förefaller således inte som om kommissionen gjorde fel när den anmodade de anmälande parterna att tillhandahålla de begärda upplysningarna genom ett beslut som antogs på grundval av artikel 11.5 i förordning nr 4064/89.

105 Denna slutsats påverkas inte av att de anmälande parterna den 23 april 2001, det vill säga fem dagar efter det att den i skrivelsen med begäran om upplysningar av den 6 april fastställda svarsfristen hade löpt ut, föreslog att fristen skulle förlängas till den 29 april samma år.

106 Under sådana förhållanden kan den fyramånadersfrist som anges i artikel 10.3 i förordning nr 4064/89 "i undantagsfall avbrytas" enligt den tvingande ordalydelsen i punkt 4 i denna artikel. Användningen av uttrycket "i undantagsfall" hindrar inte att ett beslut om att begära upplysningar, som kommissionen på ett korrekt sätt har riktat till ett anmälande företag, automatiskt får till följd att fyramånadersfristen avbryts, räknat från den dag då det konstaterades att nödvändig information inte tillhandahållits fram till den dag då denna information lämnats.

107 Det kan inte hävdas att det härvidlag föreligger någon motsägelse mellan ordalydelsen i artikel 10.4 i förordning nr 4064/89 och artikel 9 i förordning nr 447/98.

108 Kommissionen hade således rättsligt stöd för att i skäl 10 i beslutet av den 27 april 2001 göra följande precisering:

"Enligt artikel 9 i förordning nr 447/98 avbryts de tidsfrister som anges i artikel 10.1 och 10.3 i förordning nr 4064/89 när kommissionen fattar ett beslut enligt artikel 11.5 i samma förordning, under perioden från det att den tidsfrist som fastställts i begäran om upplysningar har löpt ut till dess att de fullständiga och korrekta upplysningar som erfordras enligt beslutet har mottagits."

109 Argumentet om att det således har skett en avvikande och rättsstridig tillämpning av grundregeln i förordning nr 4064/89 är inte övertygande. Den undantagskaraktär som avbrytandet av fristen således har enligt förordningen hänför sig till att det kan förekomma omständigheter som gör det möjligt att fatta ett beslut om att begära upplysningar och att motta upplysningar och inte till konsekvenserna av ett sådant beslut. Schneider har dock såsom framgår av ovanstående redogörelse inte lyckats visa att detta beslut var rättsstridigt.

110 Eftersom kommissionen med giltig verkan kunde fatta beslutet av den 27 april 2001, som fick till följd att den fyramånadersfrist som kommissionen tilldelats för att avgöra huruvida den anmälda koncentrationen var förenlig med den gemensamma marknaden avbröts, är det omtvistade beslutet inte rättsstridigt i detta avseende.

111 Under dessa förhållanden skall talan i den del den avser den första grunden ogillas utan att det finns anledning att uttala sig om dess upptagande till sakprövning i den mån som den innebär ett indirekt ifrågasättande av giltigheten av beslutet av den 27 april 2001.

112 Vad beträffar den invändning om rättsstridighet som riktats mot artikel 10.5 i förordning nr 4064/89, på grund av att det där föreskrivs att nya frister börjar löpa om ett beslut om oförenlighet ogiltigförklaras, har den endast framställts för det fall att förstainstansrätten bifaller talan på den grunden att avbrytandet av fyramånadersfristen var rättsstridigt. Det är således inte nödvändigt att rätten prövar denna fråga.

113 Även om talan hade bifallits på den grunden, skulle denna invändning om rättsstridighet inte kunnat prövas eftersom kommissionen på detta stadium inte hade fattat något beslut mot Schneider som baserades på den bestämmelse som avses med invändningen (se, för ett liknande resonemang domstolens dom av den 5 oktober 2000, i de förenade målen C-432/98 P och C-433/98 P, rådet mot Chvatal m.fl., REG 2000, s. I-8535, punkt 33).

Grunder avseende kritik av kommissionens bedömning av den anmälda koncentrationens verkningar

114 Schneider har för det andra påstått att anmärkningarna om att det skapas en dominerande ställning saknar motivering. Vidare är beslutet behäftat med uppenbara fel i fråga om metod och bedömning och uppfyller inte de krav som uppställs i artikel 2.3 i förordning nr 4064/89 för att koncentrationen skall kunna betraktas som oförenlig med den gemensamma marknaden. Det omtvistade beslutet är således behäftat med väsentliga formfel som motiverar att det ogiltigförklaras.

115 Innan rätten företar en prövning av de olika grunder som hänför sig till denna rubrik skall den beskriva huvudlinjerna i det ekonomiska resonemang på vilket kommissionen baserar sin analys av den anmälda koncentrationens verkningar.

116 Enligt skäl 488 i beslutet skall prövningen av vad som främst är betecknande för konkurrensen på elcentralmarknaden, vilken ingår i den inledande delen av kommissionens analys av den omtvistade koncentrationens verkningar (punkt V C1.1. i det omtvistade beslutet) "tillämpas mutatis mutandis på andra marknader för produkter som berörs av den anmälda koncentrationen, med förbehåll för specifika överväganden ... som tas upp i de avsnitt som behandlar ifrågavarande produkter".

117 Inom ramen för den generella analys som presenteras i skälen 489-520 framhåller kommissionen den låga priskänsligheten hos efterfrågan på elektrisk lågspänningsmateriel. Dels påverkas inte beslut om att inleda byggnads- eller ombyggnadsprojekt av priset på elektrisk materiel som oftast endast utgör en liten del av den totala kostnaden för projektets genomförande. Dels motsvarar den elektriska materielen endast 20 procent av värdet på hela elinstallationen, och de 80 procent som återstår är huvudsakligen arbetskostnader. Följaktligen skulle en prisökning på all elmateriel endast få en svag inverkan eller inte någon inverkan alls på efterfrågan.

118 Kommissionen anser också att elinstallatörerna och elmontörerna uppvisar en påtaglig märkestrohet och inte gärna överger sin tillverkares varumärke även om konkurrerande producenter erbjuder lägre priser.

119 Kommissionen har emellertid preciserat att denna märkestrohet inte är absolut. Så länge som ett varumärke utgör en garanti för kvalitet och omedelbar tillgång till elektrisk lågspänningsmateriel är det inte lätt för de övriga tillverkarna att erövra kunderna ens med överlägsna produkter och/eller lägre priser. Om däremot ett varumärke inte längre tillgodoser elinstallatörernas och elmontörernas väsentliga krav kan det snabbt förlora deras företroende och det är då svårt att återfå detta.

120 Även om ett varumärke, genom att det fortsätter att vara ett av elektrikernas främsta val, utgör ett starkt hinder mot inträde på marknaden eller mot tillverkarnas spridning på andra sektoriella marknader, utgör omfattningen av produktsortimentet enligt kommissionen en ytterligare faktor som bidrar till tillverkarens framgång. Denna önskan hos de berörda att utvidga sitt produktsortiment svarar för övrigt mot grossisternas önskan att gynna de tillverkare som förfogar över ett brett produktsortiment i syfte att optimera sina kostnader.

121 Såsom framgår av skäl 71 står grossisterna för 80-90 procent av avsättningsmöjligheterna för andra typer av elektrisk materiel som berörs av den anmälda transaktionen.

122 Vidare har de tillverkare som förfogar över breda produktsortiment en fördel på distributionsnivå på grund av de olika rabatter som de erbjuder grossisterna och som motsvarar en betydande del av grossisternas omsättning (se skäl 589). Således utgörs beräkningsunderlaget för så kallade "mängdrabatter" av värdet på försäljningen av all elektrisk lågspänningsmateriel (skäl 587).

123 Även om de kriterier som styr grossisternas inköpsval givetvis måste vara förenliga med kundernas preferenser, uppsöker grossisterna de leverantörer som förfogar över bredast möjliga produktsortiment (skäl 81).

124 Den genom fusionen bildade enheten kommer enligt kommissionens uppfattning att få en dominerande ställning i distributionshänseende, med anledning av dess förmåga att förstärka sin befintliga ställning, till nackdel för konkurrenterna, tack vare sin unika geografiska täckning, sina privilegierade relationer till grossisterna, sitt enastående produktsortiment samt sitt ojämförliga utbud av varumärken.

125 Med hänsyn till den fragmenterade efterfrågan från elmontörer och elinstallatörer och deras trohet mot de mest kända varumärkena kommer den nya koncernen att kunna genomdriva prishöjningar utan att dessas verkan kommer att neutraliseras av motsvarande förluster av marknadsandelar (skälen 592 och 688).

126 Kommissionen drar slutsatsen att koncentrationens verkningar riskerar att bli särskilt betydande för prisnivån på elcentraler (skäl 612), kabelhyllor och kabelstegar (skäl 641) samt ultraterminal elektrisk utrustning (skäl 688).

Den andra grunden: Huruvida det ekonomiska resonemang som ligger till grund för analysen av koncentrationens verkningar är felaktigt

- Parternas argument

127 Schneider har för det första påstått att kommissionen, för att komma fram till slutsatsen att den genom fusionen bildade enheten skulle ha förmågan att agera oberoende av övriga aktörer och följaktligen kunna höja priserna, har använt sig av kriteriet låg priskänslighet med avseende på den allmänna efterfrågan på elektrisk lågspänningsmateriel. Detta kriterium har dock ingen relevans för bedömningen av konkurrensstrukturerna på var och en av de olika sektoriella marknaderna.

128 Det är tvärtom lämpligt att basera sig på den inneboende elasticiteten hos den prislista som ett företag erbjuder. I den andra NERA-rapporten fastställs inte härvidlag att de reklamkampanjer som tillverkarna lanserat till förmån för en artikel skulle medföra att försäljningen ökade till nackdel för konkurrenterna.

129 Kommissionen har erinrat om att den i skälen 517-519 har angivit att den allmänna efterfrågan på elektrisk lågspänningsmateriel är föga priskänslig eller oelastisk eftersom den till stor del bestäms av yttre faktorer.

130 Oenigheten mellan kommissionen och Schneider rör således priskänsligheten hos den efterfrågan som riktas mot varje tillverkare. Denna fråga hör i själva verket ihop med frågan om troheten mot tillverkarens varumärken.

131 Kommissionen anser att det inte har visats i någon av de båda NERA-rapporterna att reklamkampanjerna gjorde det möjligt för företagen att ta kunder från sina konkurrenter. Inte desto mindre skulle dessa åtgärder, trots den låga elasticiteten vad gäller efterfrågan, kunna främja att nya produkter lanseras och säkerställa det nödvändiga upprätthållandet av konsumenternas märkestrohet.

132 Schneider har i andra hand hävdat att kommissionen inte utan att motsäga sig själv samtidigt kan hävda dels att elmontörernas och elinstallatörernas betydande märkestrohet är en faktor som gör det möjligt för konkurrenterna att bättre hävda sig mot den anmälda koncentrationen, dels att märkestroheten utgör ett betydande hinder mot inträde på marknaden som måste beaktas vid analysen av koncentrationens konkurrensbegränsande verkningar.

133 Kommissionen har erinrat om att enligt skäl 499 saknar graden av märkestrohet betydelse för bedömningen av den dominerande ställningen och denna märkestrohet är inte absolut utan endast betydande. Den kan således inte utgöra ett oöverstigligt skydd för befintliga konkurrenter (skäl 494). Resonemanget varken undergrävs - eller motsägs - av det faktum att märkestroheten utgör ett hinder mot potentiella konkurrenters inträde på marknaden.

- Förstainstansrättens bedömning

134 Förstainstansrätten konstaterar för det första att enligt vad som framgår av den andra NERA-rapporten har Schneider inte ifrågasatt den låga elasticiteten i fråga om den allmänna efterfrågan på elektrisk lågspänningsmateriel. Oenigheten mellan parterna gäller således enligt Schneider endast nödvändigheten av att ta hänsyn till en eventuell korselasticitet mellan tillverkarna vid bedömningen av konkurrensstrukturerna på de olika marknaderna för elektrisk lågspänningsmateriel.

135 Det framgår av redogörelsen för Schneiders argument att den sistnämnda frågan är intimt förbunden med frågan om elmontörernas och elinstallatörernas märkestrohet. I punkt 2.1.2 i den andra NERA-rapporten dras således av den ökade försäljningen av artiklar till rabatterade priser slutsatsen att kunder, sådana som elmontörer och elinstallatörer, snabbt byter varumärke när priserna på elektrisk materiel förändras.

136 Schneider har dock inte ifrågasatt riktigheten av skäl 22 enligt vilket de direkta inköpen hos tillverkarna görs av grossisterna, vars låga priskänslighet, som framhållits av kommissionen - särskilt i skäl 650, Schneider inte har behandlat.

137 Det verkar inte heller som om Schneider har kritiserat skäl 70, enligt vilket endast kunder som stora industriföretag och stora elinstallationsfirmor som finns inom segmentet huvudfördelningscentraler, där grossister saknas, kan ha intresse av att köpa sina produkter direkt från tillverkarna.

138 Under dessa förhållanden förefaller vissa tillverkares ökade försäljning av rabatterade produkter, under förutsättning att den är till konkurrenternas nackdel, inte i sig kunna medföra att elmontörernas och elinstallatörernas av kommissionen framhållna betydande märkestrohet ifrågasätts.

139 Det är nämligen inte otänkbart att den ökade försäljningen av produkter som tillverkarna säljer med rabatt kan tillskrivas grossisternas inköp.

140 Således måste inte nödvändigtvis slutsatsen dras av den ökade försäljningen av produkter till rabatterade priser, att elmontörer och elinstallatörer är mer benägna att snabbt byta varumärke och följaktligen inte heller att det föreligger hög korselasticitet vad gäller efterfrågan från dessa aktörer.

141 Det får således anses utrett att elmontörer och elinstallatörer uppvisar stor lojalitet mot de varumärken som tillverkarna av elektrisk lågspänningsmateriel saluför, såsom framhållits av kommissionen.

142 Under dessa förhållanden har Schneider inte visat att kommissionen för att kunna bedöma verkningarna av den anmälda koncentrationen med orätt använde sig av ett kriterium avseende priskänslighet hos den allmänna efterfrågan på elektrisk lågspänningsmateriel, i stället för att basera sig på en icke visad korselasticitet hos den efterfrågan som härrör från elmontörer och elinstallatörer.

143 Förstainstansrätten konstaterar för det andra att det inte är uteslutet att elmontörernas och elinstallatörernas betydande märkestrohet kan göra det svårt för en ny konkurrent att etablera sig på en nationell sektoriell marknad.

144 Det är emellertid inte oförenligt med detta att märkestroheten, denna gång riktad mot en tillverkare som redan finns på den berörda marknaden, även kan utgöra en faktor som gör det möjligt för en sådan tillverkare att bättre stå emot verkningarna av den omtvistade koncentrationen.

145 Det förefaller således inte som om kommissionen har gjort en inkonsekvent bedömning av elektrikernas märkestrohet.

146 Under dessa förhållanden kan talan inte vinna bifall på denna grund.

Den tredje grunden: Huruvida kommissionen har missbedömt den ställning som den genom fusionen bildade enheten skulle erhålla

- Parternas argument

147 Schneider har erinrat om att kommissionen har avgränsat de olika produktmarknader som berörs av den anmälda koncentrationen land för land, trots att de anmälande parterna under det administrativa förfarandet hävdade att vissa sektoriella marknader hade en europeisk dimension.

148 Schneider har utan att kommentera denna avgränsning förebrått kommissionen att den i punkt V C i det omtvistade beslutet gjorde en övergripande analys av den anmälda koncentrationens verkningar på europeisk nivå, i stället för att analysera varje land för sig på grundval av den avgränsning av produktmarknaderna som fastställs i punkt V B i det omtvistade beslutet.

149 Denna övergripande analys har föranlett kommissionen att beteckna den nya enheten som "ledande i Europa" och att dra slutsatsen att den har en rad betydande fördelar i jämförelse med sina konkurrenter, bland annat den omfattande geografiska täckningen, relationerna till grossisterna, det breda produktsortimentet och det stora utbudet av varumärken.

150 Kommissionen kan emellertid inte förebrå den framtida enheten att den kommer att bli den obestridde ledaren i Europa, när den strikt nationella avgränsningen av marknaderna som kommissionen har gjort tvärtom visar att de konkurrensproblem som har identifierats har snäva geografiska gränser.

151 Kommissionen har hävdat att dess slutsats att den anmälda koncentrationen kommer att leda till att en ledande ställning skapas eller förstärks enbart baserar sig på en analys av koncentrationens verkningar i vart och ett av de berörda länderna, oavsett huruvida dessa verkningar är gemensamma för samtliga nationella marknader eller specifika för en enda eller flera av dem.

152 Kommissionen har förnekat att den har försökt visa att den genom fusionen bildade enheten kommer att ha en dominerande ställning på någon sektoriell marknad av europeisk dimension eller att den kommer att inneha en ledande ställning i Europa. Kommissionen har betonat att den genom fusionen bildade enheten särskilt har åtnjutit förmånen av en unik geografisk täckning samt av ett produktsortiment och ett utbud av varumärken som är väsentligt mer omfattande än konkurrenternas.

- Förstainstansrättens bedömning

153 Såsom framgår av punkt 8 i kommissionens tillkännagivande om definitionen av en relevant marknad i gemenskapens konkurrenslagstiftning (EGT C 372, 1997, s. 5, punkt 7), omfattar den relevanta geografiska marknaden det område inom vilket de berörda företagen tillhandahåller de relevanta produkterna eller tjänsterna inom vilket konkurrensvillkoren är tillräckligt likartade och som kan skiljas från angränsande geografiska områden framför allt på grund av väsentliga skillnader i konkurrensvillkoren.

154 Domstolen har bekräftat att den geografiska marknaden utgörs av en bestämd geografisk zon inom vilken den ifrågavarande produkten saluförs och inom vilken konkurrensvillkoren är så homogena för samtliga ekonomiska aktörer att det är möjligt att göra en rimlig bedömning av den anmälda företagskoncentrationens effekter på konkurrensen (domstolens dom av den 31 mars 1998 i de förenade målen C-68/94 och C-30/95, Frankrike m.fl. mot kommissionen, REG 1998, s. I-1375, punkt 143).

155 I punkt V B i det omtvistade beslutet, under rubriken "Definition av de relevanta marknaderna", har kommissionen fastställt att de olika marknaderna och marknadssegmenten för elektrisk lågspänningsmateriel som tidigare identifierats och uppgivits i den i punkt 48 i denna dom återgivna tabellen har en nationell dimension.

156 Kommissionen baserar sig i skäl 194 på fyra faktorer när den drar slutsatsen att det finns nationella marknader för komponenter till fördelningscentraler och gruppcentraler.

157 För det första finns det påtagliga skillnader mellan produkter som säljs i olika länder.

158 För det andra bestäms priserna fortfarande på nationell nivå och priset på vissa referensprodukter varierar avsevärt (upp till det dubbla) från det ena landet till det andra.

159 För det tredje är de för konkurrensen avgörande faktorerna, såväl på utbudssidan (etablering av varumärkena och tillgång till grossister) som på efterfrågesidan (kundkretsens struktur och förväntningar), kopplade till väsentligen nationella förhållanden, såsom antalet grossister, deras storlek och verksamhetsfält och elinstallatörernas uppfattning om varumärken och produktsortiment. Vidare varierar dessa förhållanden i hög grad från det ena landet till det andra. Särskilt grossisternas antal varierar på ett mycket märkbart sätt mellan olika länder, och grossisternas inköp organiseras på nationell basis (skäl 220). Förhandlingar mellan tillverkare och grossister, särskilt i fråga om val av leverantörer och bestämmande av vilket produktsortiment som skall köpas och säljas, äger nästan helt och hållet rum på nationell och regional nivå (skäl 223).

160 För det fjärde finns det påtagliga hinder mot inträde på marknaden och mot expansion. Dessa beror i synnerhet på elinstallatörernas konservativa inställning (se skäl 240), nationella sedvänjor (se skälen 194 och 203) och avsaknaden av fullständigt harmoniserade tekniska normer på gemenskapsnivå (se skäl 201), och kan kräva mycket betydande investeringar av nya marknadsaktörer.

161 I skäl 268 har kommissionen anfört att dessa väsentliga faktorer är analogt tillämpliga på kabelhyllor, kabelstegar och prefabricerade kanalskenfördelningar.

162 Kommissionen anser även att de olika marknadssegmenten för ultraterminal elektrisk utrustning är av nationell dimension (skälen 380, 381-384, 394 och 424).

163 Enligt ordalydelsen i kommissionens analys av den anmälda koncentrationen har kommissionen mot koncentrationen anfört ett antal anmärkningar om att en dominerande ställning kommer att skapas eller förstärkas på de olika nationella sektoriella marknader som berörs av koncentrationen, vilka räknas upp i skälen 782 och 783 (se punkterna 57 och 58 i denna dom).

164 Kommissionen har emellertid, vid sin analys av den omtvistade koncentrationens inverkan på var och en av dessa nationella sektoriella marknader, beaktat den ställning som den genom fusionen bildade enheten kommer att få utanför dessa marknader eftersom kommissionen tog hänsyn till denna enhets överlägsna geografiska täckning, det vill säga utvidgningen av dess verksamhet till att omfatta hela EES.

165 När det för det första gäller nationella marknader för komponenter till elcentraler har kommissionen, i syfte att visa att den nya enheten kommer att få den överlägset starkaste ställningen på marknaden, åberopat "den sammanslagna enhetens ställning på marknaderna för elektrisk lågspänningsmateriel i deras helhet" (skäl 551) och presenterar i tabell 30, som återges nedan, det produktsortiment avseende elektrisk lågspänningsmateriel som koncernen Schneider-Legrand kommer att kunna erbjuda i vart och ett av de 15 uppräknade länderna.

Tabell 30

Marknader för elektrisk lågspänningsmateriel som berörs av den anmälda koncentrationen

Huvud-

fördelnings

centraler

Fördelnings-

centraler

Grupp-

centraler

Kabelhyllor

kabelstegar

Prefabricerade

kanalskenför-

delningar

Ultraterminal

utrustning

Utrustning för

anslutning och

koppling

Kabelbackar

Österrike

*****

***

*

-

*****

**

-

***

Belgien

*****

*****

***

*

*****

**

-

***

Tyskland

*

-

-

-

***

-

-

-

Danmark

***

****

****

**

*****

*****

*****

*

Spanien

****

*****

*****

-

****

***

*

**

Frankrike

*****

*****

*****

-

*****

*****

*****

****

Finland

*

***

**

-

**

***

**

**

Grekland

*

**

**

-

*****

*****

-

*

Italien

***

****

****

**

**

*****

**

*

Irland

***

***

**

-

*****

*

-

-

Nederländerna

****

***

**

***

****

-

-

*

Portugal

***

***

****

-

*****

****

-

*****

Förenade kungariket

*****

****

***

****

*

*

-

**

Sverige

**

***

***

*****

*****

****

***

*****

Norge

**

**

**

****

**

****

*****

*****

Förklaring: En stjärna (*) motsvarar en andel av försäljningen mellan 10 och 20 procent osv. ända till fem stjärnor (*****) som motsvarar en andel av försäljningen som överstiger 50 procent.

166 Kommissionen har härvidlag i skäl 550 preciserat att "parterna redan före den föreslagna koncentrationen förfogade över ett mycket brett spektrum av produkter inom sektorn för elektrisk lågspänningsmateriel. De innehade ofta en mycket stark ställning vad gäller vissa av dessa produkter och inom vissa geografiska områden. Den anmälda koncentrationen kommer således att göra det möjligt för parterna att kombinera Schneiders starka ställning i de nordiska länderna vad beträffar den elektriska utrustning som finns längre ut från gruppcentralerna med den starka ställning som Legrand har i Sydeuropa. Schneider tillför koncentrationen även sin starka ställning i fråga om alla kategorier av elcentraler och förstärker Legrands starka ställning vad gäller alla produkter längre ut på elnätet."

167 Kommissionen fortsätter i följande ordalag i skäl 551:

"Efter den anmälda koncentrationen kommer det endast att finnas två länder i EES (Tyskland och Finland) där den nya enheten inte har en marknadsledande ställning. Mer allmänt bör det beaktas att Schneider har förklarat att företaget är det näst största företaget i världen inom elektrisk lågspänningsmateriel, medan Legrand har beskrivit sig som ledande i världen inom ultraterminal eldistribution."

168 Kommissionen har vidare i skäl 552 noterat att "ingen av Schneider-Legrands konkurrenter kommer att ha ett sådant utbud av produkter och en sådan geografisk täckning tillsammans med en stark ställning på ifrågavarande marknader".

169 Vad för det andra beträffar de nationella marknaderna för ultraterminal elektrisk utrustning understryker kommissionen att den genom fusionen bildade enheten kommer att erbjuda ett komplett utbud av produkter och ha en fullständig täckning av EES som saknar motstycke (skäl 654 och 658). Den föreslagna transaktionen kommer således enligt kommissionens uppfattning att leda till att de betydande marknadsandelar som innehas av Schneider i Nordeuropa kombineras med den marknadsandel som Legrand innehar i Sydeuropa (skäl 659).

170 Även om kommissionen har hävdat att de sektoriella marknaderna för elektrisk lågspänningsmateriel har en nationell dimension, i syfte att visa att en dominerande ställning kommer att skapas eller förstärkas på dessa marknader, har den inte desto mindre lagt fram indicier på ekonomisk styrka som baserats på alla nationella sektoriella marknader, oavsett om dessa kommer att få konkurrensproblem eller ej till följd av den anmälda koncentrationen.

171 Rätten noterar emellertid att frågan huruvida en dominerande ställning skapas eller förstärks på de sektoriella marknader som har en nationell dimension i detta fall endast kunde bedömas med hjälp av indicier på ekonomisk styrka avseende just dessa marknader, eventuellt kompletterade med att transnationella verkningar beaktas i den mån det visas att det föreligger sådana i förevarande mål. Så är dock inte fallet här.

172 I detta hänseende har kommissionen själv i skälen 534 och 537 anfört att även om koncentrationen till exempel skulle kunna ge upphov till ytterligare marknadsandelar på alla de nationella marknaderna för elcentraler uppstår det konkurrensproblem endast i fem länder, såsom framgår av tabellerna 27-29 som återges i det följande.

Tabell 27

Marknadsandelar för komponenter till fördelningscentraler

Värden

2000

Effektbrytare (MCCB)

(%)

Dvärgbrytare

(%)

Skåp

(%)

F

IT

N

EES

F

IT

N

EES

F

IT

N

EES

Schneider

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

Legrand

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

S+L

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

Hager

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

Siemens

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

ABB

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

- Förkortning av General Electric.

GE))

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

[...]*

* Konfidentiella uppgifter

Tabell 28

Marknadsandelar för komponenter till gruppcentraler

Värden

2000

Dvärgbrytare

(%)

Allpoliga brytare

(%)

Skåp

(%)

P

SP

F

IT

DK

EES

P

SP

F

IT

DK

EES

P

SP

F

IT

DK

EES

Schneider

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

Legrand

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

S+L

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

Hager

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

Siemens

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

ABB

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

GE

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

[...] *

* Konfidentiella uppgifter

Tabell 29

Marknadsandelar för kretsbrytare

Kretsbrytare

P

F

Schneider

[...]*

[...]*

Legrand

[...]*

[...]*

Schlumberger

[...]*

[...]*

S+L

[...]*

[...]*

Hager

[...]*

[...]*

GE

[...]*

[...]*

* Konfidentiella uppgifter

173 Tabell 35 som återges nedan syftar till att illustrera den genom fusionen bildade enhetens och dess främsta konkurrenters ställning på de olika marknadssegmenten för ultraterminal elektrisk utrustning inom hela EES.

Tabell 35

De största tillverkarnas ställning på marknaderna för den utrustning som är belägen längre ut från gruppcentralen

Legrand

ABB

Schneider

Siemens

Hager

Uttag och strömbrytare

*** F, GR, I

** A, P

* B, E,

IRL, GB

** A, D, E, FIN, I, NL

* IRL, S

*** DK

** FIN, S, N

* B, D, F, GR

* A, D, GR

* GB

Styrsystem

* DK

* D, FIN

Nödkraftsystem

** F

* E, I, P

* FIN, S, N

** D, FIN

* S

Komponenter till datornätverk

* F, I

** DK, N

* FIN, NL, S

Utrustning för anslutning och koppling

*** F

* E, IRL, NL,P

** FIN

*** DK, N

** F, FIN, S

* I

* D

Kabelbackar

*** P

** A, B, E, F

* GR, IRL

*** S, N

** FIN, GB

* DK, NL

* D

*** DK

** D

* B, F, FIN, NL, P, S, N

Förklaring: En stjärna (*) motsvarar en marknadsandel mellan 5 och 20 procent, två stjärnor (**) motsvarar en marknadsandel mellan 20 och 50 procent och tre stjärnor (***) motsvarar en marknadsandel som överstiger 50 procent.

174 Anmärkningarna om skapandet eller förstärkandet av en dominerande ställning, vilka redogörs för i skälen 782 och 783, avser emellertid endast följande segment av de nationella marknadssegment som återges i tabell 35:

Legrand

ABB

Schneider

Siemens

Hager

Uttag och strömbrytare

*** F 1, GR,

* E 2

* F, GR

Styrsystem

Nödkraftsystem

** F

Komponenter för datornätverk

Utrustning för anslutning och koppling

*** F

** F

Kabelbackar

1 - Anmärkningar som omfattar segmentet uttag och strömbrytare och segmentet vattenskyddad utrustning.

2 - Anmärkning avseende segmentet vattenskyddad utrustning.

175 Härav följer att av alla de nationella sektoriella marknader som nämns i tabell 30, vilken återges ovan i punkt 165, uppkommer konkurrensproblem, enligt de uppgifter som det omtvistade beslutet innehåller, endast på följande marknader och segment till följd av att en dominerande ställning skapas eller förstärks med anledning av den föreslagna koncentrationen:

Huvud-

fördelnings-

centraler

Fördelnings-

centraler

Grupp-

centraler

Kabelhyllor

kabelstegar

Prefabricerade

kanalskenför-

delningar

Ultraterminal

utrustning

Utrustning för

anslutning och

koppling

Kabelbackar

Österrike

Belgien

Tyskland

Danmark

****

Spanien

*****

***1

Frankrike

*****

*****2

*****3

*****

Finland

Grekland

*****4

Italien

****

****

Irland

Nederländerna

Portugal

****5

Förenade kungariket

****

Sverige

Norge

1 - Anmärkning avseende segmentet vattenskyddad utrustning.

2 - Anmärkning som även avser marknaden för kretsbrytare.

3 - Anmärkningar avseende segmenten uttag och strömbrytare, vattenskyddad utrustning och nödkraftsystem.

4 - Anmärkning avseende marknaden för uttag och strömbrytare.

5 - Anmärkning som även avser marknaden för kretsbrytare.

Förklaring: En stjärna (*) motsvarar en marknadsandel mellan 5 och 20 procent, två stjärnor (**) motsvarar en marknadsandel mellan 20 och 50 procent och tre stjärnor (***) motsvarar en marknadsandel som överstiger 50 procent.

176 Förstainstansrätten konstaterar således att kommissionen har beaktat, inte endast i sin presentation av de faktiska omständigheterna utan även i analysen av dessa, den unika geografiska täckning som den genom fusionen bildade enheten har genom att den omfattar hela EES, i syfte att visa att en dominerande ställning skulle skapas eller förstärkas på de nationella sektoriella marknaderna för komponenter till elcentraler, samt ultraterminal utrustning, såsom anges i de i skälen 782 och 783 uttryckta invändningarna.

177 Förstainstansrätten finner härvidlag att den anmälda koncentrationen, enligt de uppgifter som finns i själva det omtvistade beslutet, i själva verket endast ger upphov till konkurrensproblem i Frankrike och på sex andra nationella marknader.

178 Visserligen är det i enlighet med vad som sades ovan i punkt 171 i princip tillåtet för kommissionen att beakta förekomsten av transnationella verkningar som kan förstärka en koncentrations inverkan på var och en av de nationella sektoriella marknader som kommissionen angivit som relevanta.

179 Dessa verkningar kan emellertid inte presumeras och det ankommer tvärtom på kommissionen att visa att de förekommer.

180 Det måste konstateras att kommissionen, till stöd för sin redogörelse för de konkurrensproblem som uppstår på de sektoriella marknader som berörs av den omtvistade koncentrationen och som angivits i skälen 782 och 783, endast har anfört den genom fusionen bildade enhetens styrka på alla de övriga nationella sektoriella marknader som återges i tabell 30, utan att väga denna styrka mot konkurrenskraften hos de konkurrenter som är närvarande på de sistnämnda marknaderna.

181 Ingen av dessa rivaler har tagits upp i tabell 30. Här finns ingen indikation på koncentrationens inverkan på var och en av de olika nationella sektoriella marknader som inte uppvisar några konkurrensproblem till följd av koncentrationen.

182 I synnerhet framgår det inte av tabell 30 att Legrand endast var verksamt på marknaderna för komponenter till fördelningscentraler i tre av de femton länder som finns med i tabell 30, det vill säga Frankrike, Italien och Norge (se skäl 530) och, följaktligen, inte heller att den föreslagna transaktionen endast kan ge upphov till konkurrensproblem i dessa tre länder.

183 Tabell 30 gör det inte heller möjligt att få reda på om den styrka som tillskrivs den genom koncentrationen bildade enheten på var och en av de nationella sektoriella marknader som finns uppräknade härrör från den anmälda koncentrationen eller från den ena eller den andra anmälande partens verksamhet före koncentrationen (se punkterna 327 och 392 nedan). Framför allt framgår det inte av tabellen att Legrand inte var verksamt på någon av alla de nationella marknaderna för komponenter till huvudfördelningscentraler och att denna koncentration följaktligen inte kan ge upphov till konkurrensproblem där (skäl 245).

184 Vidare har ABB, Siemens och GE en brett sortiment med lågspänningsprodukter (skäl 17), medan ABB och Siemens är allmänt verksamma i ett stort antal medlemsstater (skäl 20). ABB är företrätt på alla eller de flesta av de nationella marknaderna för ultraterminal elektrisk utrustning medan Siemens och Hager bedriver verksamhet på flera av dessa marknader (skäl 644 och 645).

185 Förstainstansrätten kan inte heller med tanke på strukturen i det omtvistade beslutet godta påståendet om att "bedömningen av den roll som Schneider-Legrand kommer att spela på europeisk nivå inte alls motsäger definitionen av den ifrågavarande geografiska marknaden, enligt vilken denna har en nationell dimension, utan ingår i analysen av koncentrationens verkningar på var och en av de berörda produktmarknaderna och nationella marknaderna" (skäl 654).

186 Härvidlag har kommissionen under förhandlingen åberopat att ett företag som är verksamt på alla marknader och innehar en dominerande ställning på alla geografiska marknader i EES har möjlighet att vidta vedergällningsåtgärder.

187 Det är emellertid med hänvisning till vart och ett av dessa territorier som kommissionen i skäl 605 framhållit att den nya enhetens ställning i fråga om ett mycket brett spektrum av produkter kommer att göra det möjligt för den att vidta riktade repressalier mot sina konkurrenter.

188 Enligt den tolkning av tabell 30 som kommissionen själv har gjort i sitt bemötande av den sjunde grunden (se punkt 304 i denna dom) är det på samma geografiska marknad som den nya enheten anses få en avsevärd konkurrensfördel genom sin starka ställning på andra produktmarknader där samma grossister är verksamma.

189 Således förefaller endast den spanska marknaden vara berörd av kommissionens påstående i skälen 678 och 685 om att Schneider kunde påtvinga de spanska grossisterna elektrisk ultraterminal utrustning tack vare den starka ställning som företaget obestridligen har på marknaderna för komponenter till elcentraler.

190 Likaledes är det enligt skäl 604 endast i Portugal som Schneider, som bedöms ha en mycket stark ställning på marknaden för dvärgbrytare, särskilt vad gäller installationer i industri- och kontorsbyggnader, anses ha använt sig av taktik bestående i att med jämna mellanrum ägna sig åt ett priskrig inom segmentet bostadshus, i syfte att binda Hager och ABB till denna föga lönsamma marknad och att således skydda sina marknadsandelar inom segmenten kontors- och industribyggnader.

191 Det följer av ovanstående resonemang att kommissionen i sin analys av den geografiska täckningen av den genom fusionen bildade enheten gjorde en felaktig tillämpning av artikel 2.3 i förordning nr 4064/89.

192 Talan skall således bifallas i den del den avser denna grund.

Den fjärde grunden: Huruvida kommissionens analys av konkurrensstrukturen på grossistnivå är inkonsekvent

- Parternas argument

193 Schneider har dels anfört att det finns uppenbart felaktiga resonemang i kommissionens övergripande bedömning av styrkeförhållandena mellan tillverkare och grossister, dels inkonsekvenser i de slutsatser som kommissionen drar, särskilt av vilka följder det får att distributionen i större eller mindre utsträckning är koncentrerad för det konkurrenstryck som grossisterna kan utöva på den genom koncentrationen bildade enheten.

194 Kommissionen har genmält att antalet verksamma grossister och följaktligen deras individuella makt som köpare varierar påtagligt från det ena landet till det andra. Men oberoende av grossisternas antal har inte deras rivalitet någon inverkan på tillverkarna, i vart fall inte på de största av dem, bland vilka den genom fusionen bildade enheten intar första plats.

195 Ett stort antal grossister (Italien och Spanien) eller medelstort antal grossister (Portugal) medför inte en sådan konkurrens mellan grossisterna att trycket på de främsta tillverkarna ökar i nämnvärd omfattning. Tvärtom blir grossisternas handlingsutrymme i förhållande till tillverkarna särskilt begränsat och tillåter inte att de försöker pressa priserna.

196 I de länder där det finns ett litet antal grossister (Frankrike och Danmark) är dessa till mycket stor del beroende av produkter från de största tillverkarna vilka innehar de mest kända varumärkena. De största tillverkarna ger större rabatter till grossisterna om dessa koncentrerar sin försäljning till deras produkter, och på så sätt minskar grossisternas intresse av att utnyttja sin makt som köpare i förhållande till tillverkarna.

- Förstainstansrättens bedömning

197 Rätten konstaterar att kommissionen i skälen 579 - 583 nöjt sig med att göra en mycket översiktlig undersökning av styrkeförhållandena mellan tillverkare och grossister på transnationell nivå, trots att den nationella dimensionen av de geografiska marknader som anses vara relevanta hade krävt en noggrann analys av varje land för sig.

198 Vidare är det inte möjligt att på grund av den undersökning som kommissionen utfört anse att det har visats att den nya enheten skulle vara en ofrånkomlig affärspartner för grossisterna och att de sistnämnda skulle vara oförmögna att utöva något konkurrenstryck på enheten.

199 För det första framstår den metod som kommissionen använder för att mäta de påtagliga variationer som den har konstaterat avseende antalet verksamma grossister på de olika nationella marknaderna inte som tillräckligt tillförlitlig för att kunna utgöra stöd åt de slutsatser som den svarande institutionen drar angående styrkeförhållandena mellan tillverkare och grossister.

200 I skälen 26 och 221 anger således kommissionen att Portugal, tillsammans med Spanien, tillhör de länder som har det största antalet grossister. Kommissionen noterar även i skäl 594 att "[e]linstallatörerna och elmontörerna är alltför små för att ha påtaglig makt som köpare i förhållande till den sammanslagna enheten. Detsamma gäller de spanska, danska och portugisiska grossisterna."

201 Det framgår dock inte av tabell 6 i det omtvistade beslutet, vilken återges nedan, att distributionsstrukturen i Portugal är av denna beskaffenhet, eftersom två grossister ensamma innehar 40 procent av marknaden för elcentraler i detta land.

Tabell 6

Schneiders uppskattning av fem stora internationella grossisters marknadsandelar på marknaderna för elcentraler

[A]*

[B]*

[C]*

[D]*

[E]*

Tyskland

7

10

13

1

-

Österrike

39

-

-

-

-

Belgien

14

14

-

-

-

Danmark

-

7

-

6

-

Spanien

4

7

8

-

Finland

-

10

10

2

-

Frankrike

42

33

-

-

-

Irland

3

-

6

-

6

Italien

4

4

-

-

-

Norge

-

15

10

8

-

Nederländerna

9

37

5

7

6

Portugal

33

7

-

-

-

Sverige

19

12

12

12

-

Förenade kungariket

7

-

25

-

18

* Konfidentiella uppgifter

202 Den distributionsstruktur som råder i Portugal skiljer sig från den i Spanien där tre stora grossister tillsammans innehar 19 procent av marknaden för elcentraler och den i Danmark där två grossister tillsammans kontrollerar 13 procent. Kommissionen betecknar för övrigt i sitt svaromål Portugal som ett land med ett medelstort antal grossister, vilket även följer av kommissionens argument beträffande den ovan anförda grunden.

203 För det andra motsägs på flera ställen i det omtvistade beslutet (se de ovan nämnda skälen 26 och 221) kommissionens slutsats, enligt vilken grossisternas handlingsutrymme i förhållande till tillverkarna är särskilt begränsat i de länder där det finns ett stort antal grossister och inte tillåter att de utövar någon påtaglig press på priserna.

204 I skäl 26 noterar kommissionen med hänvisning till Legrands planer, på medellång sikt, att "[e]nligt parternas interna dokument saknar inte dessa olikheter i fråga om [distributionens] struktur konsekvenser för grossisternas beteende i de berörda länderna" och "[det] verkar således som om konkurrensen i länder som Portugal, som har de minsta grossisterna, leder till priskrig som förs vidare till tillverkarnas nivå. Dock anses Legrand av kommissionen inneha en stark ställning i Sydeuropa."

205 Kommissionen preciserar nämligen i skäl 221 följande:

"Såsom anges i ett internt dokument hos Legrand 'finns [i Portugal] olika nivåer av distributörer, huvudsakligen oberoende familjeföretag med vinstsyfte, utan någon strukturerad affärsstrategi, som bedrivs kortsiktigt. Konsekvensen är en mycket anarkistisk konkurrens dem emellan som leder till (1) prissänkning i allmänhet och minskning av deras marginaler i synnerhet, vilket medför en ständig press på tillverkarna att förbättra sina köpvillkor' ...."

206 Det exempel avseende Portugal som kommissionen nämner kan således inte ge stöd för den åsikten att grossisterna i länder där det finns ett stort antal små grossister inte kan utöva en avsevärd press på priserna.

207 Enligt Legrands plan på medellång sikt för åren 2001-2005 avseende Spanien, fortsätter "distributörernas marginaler och deras lönsamhet att minska varje år på grund av den starka prispressen som det stora antalet distributörer på marknaden leder till och som sedan förs vidare till tillverkarna".

208 Genom dessa uppgifter ifrågasätts således på nytt kommissionens åsikt, som redogörs för i skäl 579, enligt vilken det är högst osannolikt att de spanska grossisterna, var och en för sig, har tillräckligt mycket makt som köpare för att på ett märkbart sätt styra den genom fusionen bildade enhetens beteende i konkurrenshänseende. Denna enhets karaktär av ofrånkomlig distributör kan tvärtemot vad kommissionen hävdar i skäl 581 inte anses vara bevisad (se ovan punkterna 216 ff.).

209 För det tredje kan kommissionens slutsats att förekomsten av ett fåtal stora grossister inte innebär en hård prispress i nedåtgående riktning inte betraktas som tillräckligt underbyggd.

210 Till stöd för sin uppfattning framhåller kommissionen i skäl 582 att grossisterna i ett antal länder, exempelvis Italien, uppskattar Legrands produkter bland annat på grund av att de är relativt dyra vilket gör att de kan få en god vinstmarginal.

211 Av det ovan anförda följer att kommissionen anser att Italien tillhör de länder vars distribution är föga koncentrerad, såsom framgår av tabell 6 i det omtvistade beslutet, som återges i punkt 201 ovan.

212 Hänvisningen till detta land kan således inte bevisa att en i hög grad koncentrerad distribution inte kan innebära en hård prispress i nedåtgående riktning.

213 Åberopandet i skäl 582 av distributionsstrukturen i Österrike saknar dessutom relevans. Enligt kommissionen själv berörs ingen relevant sektoriell marknad i detta land av koncentrationen (se skälen 782 och 783).

214 Därtill kommer att man bör beakta vad som kännetecknar efterfrågan på elektrisk materiel i dess helhet, inklusive kundernas efterfrågan.

215 Det framgår härvidlag av skäl 213 att den omständigheten att Legrands produkter är dyra snarare kan utgöra ett påtagligt hinder genom att ibland göra dessa produkter "dåligt anpassade till kundernas köpkraft".

216 För det fjärde illustreras inte på ett tydligt sätt i tabell 31 i det omtvistade beslutet den beskrivning som ges i skäl 567 av den genom fusionen bildade enheten som ofrånkomlig affärspartner för de flesta av dess grossister, vilken baseras på att enheten kontrollerar en avsevärd proportion - i vissa fall mer än 40 procent av den nationella försäljningen - och det framgår inte heller att den oftast innehar en anmärkningsvärd ställning i varje land.

217 I tabell 31 nedan återges en variationsbredd uttryckt i procent av försäljningen av all elektrisk lågspänningsmateriel från de största tillverkarna till grossist [A]*.

* Konfidentiell uppgift

Tabell 31

Procenttal för försäljningen av elektrisk lågspänningsmateriel till grossist [A]*

Schneider-Legrand

Siemens

Möller

Gewiss

ABB

GE

Hager

Övriga

Österrike

0-10

0-10

0-10

0-10

10-20

-

0-10

>70

Belgien

10-20

0-10

0-10

-

0-10

0-10

0-10

>70

Tyskland

0-10

0-10

0-10

-

10-20

0-10

10-20

>50

Spanien

10-20

0-10

0-10

-

0-10

-

0-10

>70

Frankrike

40-50

0-10

0-10

0-10

0-10

0-10

0-10

>40

Italien

30-40

0-10

-

0-10

0-10

0-10

0-10

>50

Nederländerna

0-10

0-10

0-10

-

0-10

0-10

0-10

>80

Portugal

30-40

0-10

0-10

-

0-10

0-10

0-10

>50

Förenade kungariket

0-10

0-10

0-10

0-10

0-10

0-10

0-10

>80

Sverige

10-20

0-10

0-10

-

0-10

0-10

0-10

>80

* Konfidentiell uppgift

218 I avsaknad av uppgifter om antalet grossister i respektive land, med avseende på elektrisk lågspänningsmateriel i allmänhet - vilka uppgifter däremot ges i tabell 6 ovan vad gäller marknaderna för elcentraler - är det omöjligt att ur tabell 31 utläsa att den genom fusionen bildade enheten kommer att vara en ofrånkomlig affärspartner för de nationella grossisterna vad gäller elektrisk lågspänningsmateriel i allmänhet.

219 Inte heller gör en jämförelse mellan tabellerna 31 och 6 det möjligt (om det antas att en sådan jämförelse låter sig göras med hänsyn till att tabell 6 endast behandlar komponenter till elcentraler) att i vart fall betrakta den nya enhetens andel av försäljningen till grossister som betydande.

220 Att koncernen Schneider-Legrand i tabell 31 tilldelas en variationsbredd på 30-40 procent i försäljning av elektrisk lågspänningsmateriel till grossist [A]* i Italien utgör inte tillräcklig grund för en korrekt värdering av den ekonomiska styrka som koncernen kommer att få inom distributionen i detta land.

221 För det första motsvarar denna grossist endast 4 procent av den italienska marknaden för komponenter till elcentraler. Enligt kommissionen själv bör dock hänsyn tas till hur väl etablerade grossisterna är när det skall avgöras i vilken utsträckning tillverkarnas konkurrenssituation väsentligen bestäms av deras tillgång till distributionskanaler.

222 I skäl 73 framhåller således kommissionen att "de olika tillverkarnas konkurrenssituation i stor utsträckning kommer att bestämmas av ... deras tillgång till grossister, åtminstone i fråga om de medlemsstater där dessa är tillräckligt etablerade".

223 För det andra är tabell 6 inte alls uttömmande. Såsom kommissionen preciserar i skäl 72, har tillverkarna inte nödvändigtvis tillgång till samma grossister. Medan de största tillverkarna snarare samarbetar med stora internationella koncerner, har de små konkurrenterna en regional närvaro och samarbetar i högre grad med mindre grossister.

224 Det framgår av den första NERA-rapporten, vilken i detta hänseende inte har bestridits av kommissionen, att enligt Legrands beräkningar är omkring 800 grossister verksamma på den italienska marknaden för ultraterminal elektrisk utrustning.

225 Vidare framgår det av skäl 63 att de lokala grossister som förser elinstallatörerna med produkter inte nödvändigtvis är dotterbolag till grossister av internationell dimension.

226 Av samma skäl kan förstainstansrätten inte heller anse att det har visats att kommissionens påstående i skäl 676, enligt vilket den nya koncernen "kommer att svara för en betydande del av grossisternas omsättning och följaktligen en betydande del av deras sammanlagda inköp i de flesta medlemsstaterna i EES" (se vidare tabell 31 ovan).

227 I motsats till vad kommissionen hävdat i skäl 637 kan förstainstansrätten inte heller fastställa att den genom fusionen bildade enheten kommer att åtnjuta en privilegierad tillgång till distributionskanaler på produktmarknaderna för eldistribution i Förenade kungariket, med motiveringen att den kommer att stå för 10-20 procent av den försäljning av produkter för eldistribution som en av de största grossisterna i Förenade kungariket utför, då samma grossists andra leverantör står för mindre än 10 procent av försäljningen.

228 Skillnaden mellan koncernen Schneider-Legrand och den andra leverantören kan inte anses vara en pålitlig indikation på privilegierad tillgång till distributionskanaler eftersom den är alltför osäker till sin karaktär; den kan nämligen variera från mindre än 1 procent till mer än 19 procent.

229 Av samma skäl kan inte förstainstansrätten godkänna slutsatsen i skäl 573 enligt vilken koncernen Schneider-Legrand relativt sett kommer att vara större i Spanien än sina konkurrenter, med hänsyn till variationsbredden i den andel av [A:s]* försäljning som var och en av de ledande aktörerna står för på marknaden för elektrisk lågspänningsmateriel, vilket återges i tabell 31, där en lika inexakt variationsbredd i marknadsandelar finns angiven.

230 Under dessa förhållanden har det inte kunnat visas på ett övertygande sätt att den nya enheten är ofrånkomlig som affärspartner för grossisterna och inte heller att dessa saknar förmåga att utöva konkurrenstryck på enheten.

231 Talan skall således bifallas i den del den avser denna grund.

Den femte grunden: Huruvida analysen av den anmälda koncentrationens inverkan på de olika sektoriella marknader som åsyftas i de av kommissionen framförda anmärkningarna är felaktig

- Parternas argument

232 Schneider anser att den av kommissionen utförda analysen av den anmälda koncentrationens verkningar på europeisk nivå borde ha föranlett denna att ersätta alla allmänna överväganden med en analys av den ställning som den genom fusionen bildade enheten kommer att få på var och en av de berörda nationella marknaderna. I stället för att göra en sådan analys har kommissionen ägnat sig åt allmänna resonemang om produktsortimentet och den nya enhetens oöverträffade utbud av varumärken. Kommissionen har i själva verket extrapolerat den konkurrenssituation som till följd av koncentrationen skulle uppstå på de franska sektoriella marknaderna till de övriga nationella produktmarknaderna.

233 Kommissionen anser att den har strukturerat analysen av koncentrationen genom att kategori för kategori lägga fram de argument som är tillämpliga på var och en av de berörda marknaderna, dock med gradskillnader och på olika sätt vilket vederbörligen förklaras. Den allmänna presentationen förvränger inte den följande analysen av var och en av de genom den anmälda koncentrationen berörda marknaderna utan är tvärtom ett hjälpmedel för förståelsen av konkurrensanalysen av var och en av dessa marknader.

- Förstainstansrättens bedömning

234 Kommissionen har i sina argument avseende den sjätte grunden (se punkt 304 nedan) hävdat att syftet med tabell 30 (se punkt 165 ovan) är att visa att den anmälda koncentrationen på var och en av de marknader som berörs av den kommer att ge den nya enheten en avsevärd konkurrensfördel genom att den inom samma geografiska marknad kommer att inneha en stark ställning på andra produktmarknader där samma grossister är verksamma (skäl 567-578).

235 För att fastställa detta bevis på ekonomisk styrka som härletts ur det sortiment med elektrisk lågspänningsmateriel som den genom fusionen bildade enheten kommer att kunna erbjuda grossisterna baserar kommissionen sig, såsom framgår av de svar som tillhandahållits under förhandlingen, på artikel 2.1 b i förordning nr 4064/89.

236 I denna bestämmelse preciseras nämligen att kommissionen skall ta hänsyn till de berörda företagens avsättningsmöjligheter och, följaktligen, till deras tillgång till distributionskanaler, för att kunna bedöma om en koncentration är förenlig med den gemensamma marknaden.

237 Förstainstansrätten anser emellertid att kommissionen inte på ett korrekt sätt har införlivat denna parameter i sin bedömning av den nya enhetens ekonomiska styrka på var och en av de sektoriella nationella marknader som berörs av koncentrationen och som räknas upp i skälen 782 och 783 i det omtvistade beslutet, med anledning av de luckor och inkonsekvenser som konstaterats i analysen av distributionsstrukturen vid prövningen av den fjärde grunden.

238 På grund av dessa brister kan det inte anses ha visats att den genom fusionen bildade enheten kommer att ha kapacitet att på var och en av de nationella sektoriella marknader som berörs av den anmälda koncentrationen tvinga grossisterna att distribuera andra produkter ur sitt sortiment som de inte distribuerat hittills.

239 Vidare betecknar kommissionen koncernen Schneider-Legrands produktsortiment som oöverträffat på grundval av en abstrakt kombination av olika typer av elektrisk lågspänningsmateriel som koncernen skulle komma att erbjuda inom hela EES, och inte på grundval av det produktsortiment som denna koncern verkligen kommer att erbjuda på var och en av de nationella sektoriella marknader som berörs av den föreslagna transaktionen och som avses i anmärkningarna i skälen 782 och 783 i det omtvistade beslutet.

240 I enlighet med vad som ovan anförts anser kommissionen nämligen att den anmälda koncentrationen kommer att göra det möjligt för parterna att "kombinera Schneiders starka ställning i de nordiska länderna vad gäller elektrisk utrustning som befinner sig längre ut från gruppcentralerna med Legrands starka ställning i Sydeuropa" och att sammanföra Schneiders starka ställning "avseende alla kategorier av elcentraler" med "Legrands starka ställning avseende alla produkter som finns längre ut på elnätet" (skäl 550). Således kommer enligt kommissionen den genom fusionen bildade enheten att förfoga över ett fullständigt utbud av produkter som täcker alla marknader för elektrisk utrustning som befinner sig längre ut från gruppcentralen (skäl 654).

241 Tvärtemot vad som skulle kunna förstås av ovannämnda skäl 654 framgår det emellertid inte av det omtvistade beslutet att den nya enheten nödvändigtvis kommer att erbjuda ett komplett sortiment av elektrisk lågspänningsmateriel på var och en av de nationella marknader som åsyftas i de anmärkningar som räknas upp i skäl 782 och 783 i det omtvistade beslutet.

242 Det framgår således av tabell 35 som återges i punkt 173 ovan att koncernen Schneider-Legrand inte kommer att bedriva verksamhet i vissa segment av marknaden för ultraterminal elektrisk utrustning, inte ens i Frankrike, Italien eller Spanien. Det framgår särskilt att koncernen Schneider-Legrand inte ens kommer att vara verksam i segmentet styrsystem i Frankrike.

243 Kommissionen har rekonstruerat produktsortimentet tra