4

Tribunalen konstaterade följande i den överklagade domen: ”1. ... Överträdelsen omfattade fastställande av priser, överenskommelser om prislistor, rabatter och prisnedsättningar samt avtal om genomförandemekanismer för prishöjningar. Vidare omfattade överträdelsen uppdelning av nationella marknader och kunder, utbyte av affärsmässiga uppgifter samt deltagande i regelbundna möten och andra kontakter för att främja överträdelsen. 2. Bland mottagarna av det [omtvistade] beslutet återfinns ... [Aalberts, Aquatis och Simplex]. 3. Aalberts är moderbolag till en internationell industrikoncern och är börsnoterat på Euronext Amsterdam (Nederländerna). Aalberts äger, direkt eller indirekt, kapitalet i flera företag som tillverkar eller återförsäljer rörkopplingar. Den 30 augusti 2002 förvärvade Aalberts IMI plc:s [(nedan kallat IMI)] samtliga verksamheter inom tillverkning och återförsäljning av rörkopplingar, verksamheter som då ingick i Yorkshire Fittings Group. Transaktionen bestod bland annat i ett förvärv av samtliga aktier i Raccord Orléanais SA [(nedan kallat Raccord Orléanis)] (numera Aquatis) och i R. Woeste & Co. Yorkshire GmbH [(nedan kallat Woeste & Co)] (numera Simplex). Dessa båda företag inkorporerades i en av koncernen Aalberts två huvudsakliga verksamheter, som bestod i hydraulisk reglering. 4. Sökanden i mål T-377/06, Comap, som stod som mottagare av det [omtvistade] beslutet på grund av sitt deltagande i överträdelsen i egenskap av ägd av Legris Industries SA, överläts i mars 2006 till koncernen Aalberts. Genom [e-postmeddelande] av den 16 april 2007 upplystes förstainstansrätten om att Aquatis samtliga tillgångar och skulder hade överlåtits till Comap och att Aquatis såsom juridisk person hade upphört att existera. ... 5. Den 9 januari 2001 informerade Mueller Industries Inc. (ett annat bolag som tillverkar rörkopplingar av koppar) kommissionen om att det fanns en kartell inom rörkopplingsbranschen och i andra besläktade branscher på kopparrörsmarknaden och uttryckte en önskan om samarbete med kommissionen enligt kommissionens meddelande om befrielse från eller nedsättning av böter i kartellärenden (EGT C 207, 1996, s. 4) (nedan kallat 1996 års meddelande om samarbete) (skäl 114 i det [omtvistade] beslutet). 6. Den 22 och den 23 mars 2001 genomförde kommissionen en undersökning rörande kopparrör och rörkopplingar av koppar. Med tillämpning av artikel 14.3 i rådets förordning nr 17 av den 6 februari 1962, första förordningen om tillämpning av artiklarna [81 EG] och [82 EG] (EGT 1962, 82, s. 13; svensk specialutgåva, område 8, volym 1, s. 8) vidtogs oanmälda inspektioner hos flera företag, varav IMI, som då var moderbolag till Raccords Orléanais och till [Woeste & Co.] (skäl 119 i det [omtvistade] beslutet). 7. Till följd av dessa första kontroller beslutade kommissionen i april 2001 att dela upp undersökningen rörande kopparrör i tre separata ärenden, nämligen COMP/E-1/38.069 (VVS-rör av koppar), COMP/F-1/38.121 (rörkopplingar) och COMP/E-1/38.240 (industrirör) (skäl 120 i det [omtvistade] beslutet). … 9. Med början i februari/mars 2002 skickade kommissionen till berörda parter flera skrivelser med begäran om upplysningar med tillämpning av artikel 11 i förordning nr 17 och sedan artikel 18 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 [EG] och 82 [EG] (EGT L 1, 2003, s. 1) (skäl 122 i det [omtvistade] beslutet). 10. I september 2003 ansökte [IMI] om att få omfattas av 1996 års meddelande om samarbete. Denna ansökan följdes av ansökningar från Delta-koncernen (mars 2004) och FRA.BO SpA [(nedan kallat FRA.BO)] (juli 2004). Den senaste ansökan inlämnades av Advanced Fluid Connections plc [(nedan kallat AFC)] i maj 2005. FRA.BO lämnade bland annat uppgifter som uppmärksammade kommissionen på att överträdelsen fortskred under perioden 2001–2004, det vill säga efter dess inspektioner (skälen 115–118 i det [omtvistade] beslutet). 11. I ärende COMP/F-38.121 (rörkopplingar) inledde kommissionen den 22 september 2005 ett överträdelseförfarande. Kommissionen antog därvid ett meddelande om invändningar som bland annat delgavs [motpartena i överklagandet] (skälen 123 och 124 i det [omtvistade] beslutet). 12 Kommissionen antog det [omtvistade] beslutet den 20 september 2006. 13 I artikel 1 i det [omtvistade] beslutet fastställde kommissionen att [motpartena i överklagandet] hade deltagit i överträdelsen under följande perioder: — Aalberts, från den 25 juni 2003 till den 1 april 2004, — Aquatis och Simplex, från den 31 januari 1991 till den 22 mars 2001, såsom ingående i IMI-koncernen (IMI), och från den 25 juni 2003 till den 1 april 2004 (Aalberts), såsom ingående i koncernen Aalberts. 14 För denna överträdelse ålade kommissionen i artikel 2 a och 2 b i det [omtvistade] beslutet [motpartsbolagen] följande böter: ’a) [Aalberts: 100,80 miljoner euro], varav solidariskt ansvarigt med [Aquatis]: 55,15 miljoner euro och [Simplex]: 55,15 miljoner euro. b) 1. [IMI], solidariskt ansvarigt med IMI Kynoch Ltd, [48,30 miljoner euro], varav solidariskt ansvariga med … [Aquatis]: 48,30 miljoner euro och [Simplex]: 48,30 miljoner euro. 2. [Aquatis] och [Simplex] är solidariskt ansvariga för ett extra belopp på 2,04 miljoner euro.’ 15. Enligt artikel 3 i det [omtvistade] beslutet ålades de företag som förtecknades i artikel 1 att omedelbart upphöra med överträdelsen om de inte redan gjort det och avstå från att upprepa någon åtgärd eller något agerande som beskrivs i artikel 1 och avstå från sådana åtgärder eller sådant agerande som kan ha samma eller liknande syfte eller verkan. 16. Vid fastställandet av varje företags böter tillämpade kommissionen den metod som föreskrivs i riktlinjerna för beräkning av böter som döms ut enligt artikel 15.2 i förordning nr 17 och artikel 65.5 [KS] (EGT C 9, 1998, s. 3) (nedan kallade 1998 års riktlinjer). 17. När det först gäller fastställandet av böternas utgångsbelopp utifrån överträdelsens allvar, gjorde kommissionen bedömningen att det var fråga om en mycket allvarlig överträdelse på grund av överträdelsens art och geografiska räckvidd (skäl 755 i det [omtvistade] beslutet). 18. Kommissionen behandlade därför företagen på olika sätt, och grundade sig därvid på företagens relativa betydelse (bestämd utifrån företagens marknadsandelar) på den relevanta marknaden. Mot denna bakgrund delade kommissionen in de berörda företagen i sex kategorier. Kommissionen utgick härvidlag från den del av respektive företags omsättning i EES [Europeiska ekonomiska samarbetsområdet] år 2000 som härrörde från de varor det aktuella förfarandet avsåg. För Aalberts och AFC användes dock motsvarande siffror för år 2003 (skäl 758 i det [omtvistade] beslutet). 19. Aalberts placerades i den första kategorin, för vilken utgångsbeloppet hade fastställts till 60 miljoner euro, medan IMI placerades i den andra kategorin, för vilken utgångsbeloppet hade fastställts till 46 miljoner euro (skäl 765 i det [omtvistade beslutet] beslutet). 20. Därefter ökade kommissionen utgångsbeloppet för de berörda företagen med 10 procent för varje års deltagande i kartellen, och i förekommande fall med 5 procent för varje period som varat mellan sex månader och ett år. Beträffande perioden den 31 december 1988–31 januari 1991 ansåg kommissionen det vara skäligt att, med hänsyn till kartellens begränsade geografiska omfattning vid den tidpunkten, höja böterna med 5 procent per år (skäl 775 i det [omtvistade] beslutet). 21. Slutligen ansågs den omständigheten att företagen fortsatte att delta i överträdelsen efter kommissionens inspektioner, nämligen under perioden den 25 juni 2003–1 april 2004 som en försvårande omständighet som gav skäl till att öka grundbeloppet för det böter som [notparterna i överklagandet] ålagts med 60 procent (skälen 779 och 782 i det [omtvistade] beslutet).”