37.

Essent väckte talan mot dessa beslut vid Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgien), vilken beslutade att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfrågor till domstolen: ”1) Är nationella bestämmelser, såsom [bestämmelserna i el-dekretet] (som genomförts genom [förordningen] av den 5 mars 2004, ändrad genom [förordningen] av den 25 februari 2005 … [och förordningen av den 8 juli 2005]), inom ramen för vilka — elhandlare som levererar el till slutförbrukare som är anslutna till distributionssystemet eller överföringssystemet åläggs en skyldighet att varje år ge in ett visst antal gröna certifikat till tillsynsmyndigheten (artikel 23 i [el-dekretet]), — den flamländska tillsynsmyndigheten för el- och gasmarknaden ålägger elhandlare som levererar el till slutförbrukare som är anslutna till distributionssystemet eller överföringssystemet en administrativ sanktionsavgift om elhandlaren inte har gett in tillräckligt många certifikat för att fullgöra kvotplikten för gröna certifikat (artikel 37, 2 § i [el-dekretet]), — det uttryckligen har fastställts att ursprungsgarantier från andra länder under vissa villkor kan godtas vid fullgörandet av kvotplikten (artikel 15quater, 2 § i [den flamländska regeringens förordning av den 5 mars 2004, i dess lydelse enligt förordningen av den 8 juli 2005]) [denna strecksats finns inte med i tolkningsfrågorna i mål C‑204/129], — tillsynsmyndigheten inte kan eller inte vill beakta ursprungsgarantier från Norge [och Nederländerna] [precisering i tolkningsfrågan i mål C‑204/12] [och Danmark] [precisering i tolkningsfrågan i mål C‑205/12] [och Danmark/Sverige] [precisering i tolkningsfrågan i mål C‑206/12] då några tillämpningsföreskrifter inte utfärdats av den flamländska regeringen – vilken har erkänt att utfärdandet av dessa certifikat sker på ett likadant eller likvärdigt sätt (artikel 25 i [el-dekretet] och [i) när det gäller mål C‑204/12,] artikel 15, 1 § i förordningen av den 5 mars 2004[, i dess lydelse enligt förordningen av den 25 februari 2005,] [ii) när det gäller målen C‑205/12–C‑208/12, artikel 15quater, 2 § i förordningen av den 5 mars 2004, i dess lydelse enligt förordningen av den 8 juli 2005]) – och underlåter att i det konkreta fallet undersöka om likhet eller likvärdighet föreligger, — det under hela den period då [el-dekretet] var i kraft i själva verket endast var certifikat för grön el som producerats inom regionen Flandern som beaktades vid bedömningen av om kvotplikten hade fullgjorts, och att elhandlare som levererar el till slutförbrukare som är anslutna till distributionssystemet eller överföringssystemet helt saknade möjlighet att visa att de ursprungsgarantier [från andra av Europeiska unionens medlemsstater] [denna precisering finns inte med i tolkningsfrågorna i mål C‑204/12] som getts in uppfyllde kravet på att det ska föreligga likadana eller likvärdiga garantier vad gäller beviljandet av sådana certifikat, förenliga med [artikel 28 EG] och artikel 11 i EES-avtalet och/eller [artikel 30 EG] och artikel 13 i EES-avtalet [i målen C‑207/12 och C‑208/12 hänvisas endast till artiklarna 11 och 13 i EES-avtalet]? 2) Är sådana nationella bestämmelser som avses [i den första frågan] förenliga med artikel 5 i [direktiv 2001/77] [i målen C‑207/12 och C‑208/12 ställs denna andra fråga endast ’i den mån det är av relevans för EES’]? 3) Är sådana nationella bestämmelser som avses [i den första frågan] förenliga med likabehandlingsprincipen och förbudet mot diskriminering, som finns upptagna i bland annat artikel 18 [FEUF] [målen C‑204/12–C‑206/12,] [artikel 4 i EES-avtalet, målen C‑207/12 och C‑208/12] och artikel 3 i [direktiv 2003/54] [i målen C‑207/12 och C-208/12, avser frågan artikel 3 endast ’i den mån det är av relevans för EES’]?”