Domstolens dom (sjätte avdelningen) den 19 november 2002. - Regina mot Ministry of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte W.H. Strawson (Farms) Ltd och J.A. Gagg & Sons (a firm). - Begäran om förhandsavgörande: High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Crown Office) - Förenade kungariket. - Gemensamma jordbrukspolitiken - Integrerade administrations- och kontrollsystemet för vissa av gemenskapens stödsystem - Artikel 9.2 i förordning EEG nr 3887/92 - Ansökan om arealstöd - Sanktionsåtgärder - Preskriptionstid. - Mål C-304/00.



Rättsfallssamling 2002 s. I-10737



Sammanfattning

Parter

Domskäl

Beslut om rättegångskostnader

Domslut



Nyckelord

1. Jordbruk - Gemensam jordbrukspolitik - Integrerat administrations- och kontrollsystem för vissa stödsystem - Arealbaserat stöd för jordbruksmark och för uttag av jordbruksmark - Ouppsåtligt oriktiga uppgifter om areal som inte berott på grov vårdslöshet - Reduktion av stöd som felaktigt beviljats under de år som föregått det år då felet uppdagades, omfattas inte av preskription - Krav på skydd av gemenskapernas finansiella intressen

(Rådets förordning nr 2988/95, artiklarna 1.2, 2.2 och 3.1; kommissionens förordning nr 3887/92, artikel 9.2)

2. Jordbruk - Gemensam jordbrukspolitik - Integrerat administrations- och kontrollsystem för vissa stödsystem - Arealbaserat stöd för jordbruksmark och för uttag av jordbruksmark - Oriktiga uppgifter om areal vilka grundats på uppgifter som den behöriga myndigheten godkänt - Reduktion av stödbeloppet - Otillåten

(Kommissionens förordning nr 3887/92, artikel 9.2)

3. Begäran om förhandsavgörande - Domstolens behörighet - Fastställelse av relevanta gemenskapsrättsliga uppgifter

(Artikel 234 EG)

Sammanfattning

1. Artikel 9.2 första och andra styckena i förordning nr 3887/92 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för det integrerade administrations- och kontrollsystemet för vissa av gemenskapens stödsystem skall tolkas så att den behöriga myndigheten är skyldig att, om inte annat följer av de preskriptionstider som föreskrivs i artikel 3.1 i förordning nr 2988/95 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, reducera den areal som faktiskt fastställts för beräkningen av stödet avseende tidigare år, om den uppdagar att en person som har ansökt om arealstöd har lämnat oriktiga uppgifter, vilket inte har skett uppsåtligt eller berott på grov vårdslöshet men har medfört att den areal som kan utgöra föremål för stöd har övervärderats, och att motsvarande fel har begåtts under de år som föregått det år då felet uppdagades, vilket har medfört att den areal som kan utgöra föremål för stöd har övervärderats vart och ett av dessa år. Att begränsa reduktionen till det år då felet uppdagades skulle strida mot syftet med förordning nr 2988/95, vilken är tillämplig på området, eftersom reduktionen utgör en administrativ sanktionsåtgärd i den mening som avses i artikel 2.2 i förordning nr 2988/95 för en oegentlighet i den mening som avses i artikel 1.2 i den sistnämnda förordningen.

( se punkterna 46, 47, och 64 samt domslutet )

2. De reduktioner avseende arealstöd som avses i artikel 9.2 första och andra styckena i förordning nr 3887/92 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för det integrerade administrations- och kontrollsystemet för vissa av gemenskapens stödsystem skall enligt artikel 9.2 fjärde stycket inte tillämpas, om jordbrukaren, som lämnat oriktiga uppgifter och erhållit stöd för en övervärderad areal, kan bevisa att hans bestämning av arealen på ett riktigt sätt grundas på uppgifter som den behöriga myndigheten godkänt.

( se punkt 65 samt domslutet )

3. I ett förfarande enligt artikel 234 EG kan domstolen tillhandahålla sådana uppgifter angående tolkningen av gemenskapsrätten som är användbara för den nationella domstolen. Domstolen kan därför ta sådana gemenskapsrättsliga normer i beaktande som den nationella domstolen inte har hänvisat till i sin fråga.

( se punkterna 57 och 58 )

Parter

I mål C-304/00,

angående en begäran enligt artikel 234 EG, från High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Crown Office) (Förenade kungariket), att domstolen skall meddela ett förhandsavgörande i det vid den nationella domstolen anhängiga målet mellan

Regina

och

Ministry of Agriculture, Fisheries and Food,

ex parte:

W. H. Strawson (Farms) Ltd,

och

J.A. Gagg & Sons (firma),

angående tolkningen av artikel 9.2 i kommissionens förordning (EEG) nr 3887/92 av den 23 december 1992 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för det integrerade administrations- och kontrollsystemet för vissa av gemenskapens stödsystem (EGT L 391, s. 36; svensk specialutgåva, område 3, volym 47, s. 107),

meddelar

DOMSTOLEN (sjätte avdelningen)

sammansatt av avdelningsordföranden J.-P. Puissochet samt domarna C. Gulmann, V. Skouris, F. Macken (referent) och N. Colneric,

generaladvokat: P. Léger,

justitiesekreterare: byrådirektören M.-F. Contet,

med beaktande av de skriftliga yttranden som har inkommit från:

- W.H. Strawson (Farms) Ltd och J.A. Gagg & Sons (firma), genom S. Isaacs, QC, och C. Lewis, barrister, befullmäktigade av D. de Ferrars, solicitor,

- Förenade kungarikets regering, genom R. Magrill, i egenskap av ombud, biträdd av P. M. Roth, QC, och R. Haynes, barrister,

- Frankrikes regering, genom G. de Bergues och L. Bernheim, båda i egenskap av ombud,

- Europeiska gemenskapernas kommission, genom M. Niejahr och K. Fitch, båda i egenskap av ombud,

med hänsyn till förhandlingsrapporten,

efter att muntliga yttranden har avgivits vid förhandlingen den 7 februari 2002 av: W.H. Strawson (Farms) Ltd och J.A. Gagg & Sons (firma), företrädda av S. Isaacs och C. Lewis, Förenade kungarikets regering, företrädd av P. Ormond, i egenskap av ombud, biträdd av P.M. Roth och R. Haynes, och kommissionen, företrädd av M. Niejahr och K. Fitch,

och efter att den 21 mars 2002 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,

följande

Dom

Domskäl

1 High Court of Justice (England & Wales) har, genom beslut av den 26 januari 2000 som inkom till domstolen den 10 augusti samma år, i enlighet med artikel 234 EG ställt en fråga om tolkningen av artikel 9.2 i kommissionens förordning (EEG) nr 3887/92 av den 23 december 1992 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för det integrerade administrations- och kontrollsystemet för vissa av gemenskapens stödsystem (EGT L 391, s. 36; svensk specialutgåva, område 3, volym 47, s. 107).

2 Frågan har uppkommit i en tvist mellan W.H. Strawson (Farms) Ltd och J.A. Gagg & Sons (firma) å ena sidan och Ministry of Agriculture, Fisheries and Food (nedan kallat MAFF) å andra sidan, avseende sanktionsavgifter som den sistnämnda hade påfört i enlighet med artikel 9.2 i förordning nr 3887/92.

Tillämpliga bestämmelser

Stödordning för jordbruksgrödor och uttag av jordbruksmark

Förordning (EEG) nr 1765/92

3 I artikel 2.1 i rådets förordning (EEG) nr 1765/92 av den 30 juni 1992 om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor (EGT L 181, s. 12; svensk specialutgåva, område 3, volym 43, s. 20) föreskrivs att gemenskapens producenter av jordbruksgrödor får ansöka om kompensationsbetalning enligt de villkor som fastställs i artiklarna 2-13 i denna förordning.

4 I artikel 2.2 andra stycket i förordning nr 1765/92 föreskrivs att kompensationsbetalning beviljas för areal där jordbruksgrödor odlas eller som tas ur bruk.

Tillämpningsföreskrifter för stödordningarna

Förordning (EEG) nr 3508/92

5 Genom rådets förordning (EEG) nr 3508/92 av den 27 november 1992 (EGT L 355, s. 1; svensk specialutgåva, område 3, volym 46, s. 78) upprättas ett integrerat administrations- och kontrollsystem för vissa av gemenskapens ordningar för stöd som beviljas inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken (nedan kallat IAKS).

6 I artikel 6.1 i förordning nr 3508/92 föreskrivs följande:

"För att vara stödberättigad enligt ett eller flera av de gemenskapssystem som omfattas av denna förordning, skall jordbrukaren varje år inlämna en ansökan om arealstöd med uppgifter om

- jordbruksskiften, inbegripet grovfoderarealer, och jordbruksskiften som omfattas av systemet med uttag av åkermark, samt de jordbruksskiften som lagts i träda,

- vid behov andra nödvändiga uppgifter som föreskrivs antingen i förordningarna för gemenskapssystem eller av den berörda medlemsstaten."

Förordning nr 3887/92

7 I förordning nr 3887/92 fastställs tillämpningsföreskrifter avseende IAKS.

8 I artikel 4.1 i förordning nr 3887/92 anges vilka upplysningar ansökan om arealstöd skall innehålla, till exempel uppgifter som möjliggör identifiering av jordbruksföretagets samtliga jordbruksskiften, med angivande av areal, lokalisering, användning samt det berörda stödsystemet.

9 Enligt artikel 6.1 i denna förordning skall den administrativa kontrollen och kontrollen på plats genomföras på ett sådant sätt att en effektiv prövning säkerställs av att villkoren för att stöd och bidrag skall beviljas är uppfyllda.

10 I artikel 6.4 föreskrivs att myndigheterna skall fastställa vilka ansökningar som skall omfattas av kontrollen på plats särskilt på grundval av en riskanalys samt genom att tillse att de utvalda ansökningarna är representativa för de inlämnade stödansökningarna. Vid riskanalysen skall hänsyn tas till stödbeloppens storlek, det antal jordbruksskiften, den areal eller det antal djur för vilka stöd söks, förändringar jämfört med föregående år, resultaten av kontroller som genomförts under föregående år, samt andra faktorer som medlemsstaterna fastställer.

11 Artikel 6.7 i förordning nr 3887/92 har följande lydelse:

"Jordbruksskiftenas areal skall bestämmas med lämpliga medel som anges av den behöriga myndigheten och som säkerställer mätning med en noggrannhet som minst motsvarar den som krävs för officiella mätningar enligt nationella regler. Den behöriga myndigheten skall fastställa en toleransgräns med beaktande av den använda mätmetoden, noggrannheten på de officiella handlingar som finns att tillgå, de lokala förhållandena (markens lutning, skiftenas form) och bestämmelserna i följande stycke.

Jordbruksskiftenas totala areal får endast beaktas om den fullt ut används i enlighet med vad som är brukligt i den medlemsstaten eller området i fråga. I övriga fall skall den faktiskt utnyttjade arealen beaktas."

12 I artikel 9.2 i förordning nr 3887/92 angavs följande i den lydelse som var tillämplig på ansökningar om stöd avseende åren 1993-1995:

"Om det konstateras att den faktiskt fastställda arealen är mindre än den areal som anges i ansökan om arealstöd, skall den vid kontrollen faktiskt fastställda arealen användas vid stödberäkningen. Utom vid fall av force majeure skall dock den vid kontroll faktiskt fastställda arealen reduceras med

- två gånger den överskjutande areal som konstateras om denna utgör mer än 2 % eller två hektar men högst 10 % av den fastställda arealen,

- 30 % om den överskjutande areal som konstateras utgör mer än 10 % men högst 20 % av den fastställda arealen.

Om den överskjutande arealen utgör mer än 20 % av den fastställda arealen skall inget arealbaserat stöd beviljas.

Om det rör sig om oriktiga uppgifter som lämnats uppsåtligen eller till följd av grov oaktsamhet gäller dock att

- jordbrukaren i fråga skall uteslutas från det berörda stödsystemet under kalenderåret i fråga, och

- om oriktiga uppgifter lämnats uppsåtligen, skall jordbrukaren i fråga uteslutas från samtliga stödsystem som anges i artikel 1.1 i förordning (EEG) nr 3508/92 för påföljande kalenderår för en areal som motsvarar den för vilken stödansökan avvisades.

Dessa reduktioner skall inte tillämpas om jordbrukaren kan bevisa att hans bestämning av arealen på ett riktigt sätt baseras på uppgifter som den behöriga myndigheten godkänt.

...

Vid tillämpningen av denna artikel avses med fastställd areal den areal för vilken samtliga villkor som fastställs i reglerna är uppfyllda.

..."

13 Enligt ordalydelsen i artikel 1.5 i kommissionens förordning (EG) nr 1648/95 av den 6 juli 1995 om ändring av förordning nr 3887/92 (EGT L 156, s. 27) gäller följande:

"I artikel 9.2 första stycket skall första och andra strecksatsen utgå och ersättas av följande:

... två gånger den överskjutande areal som konstateras om denna utgör mer än 3 % eller två hektar men högst 20 % av den fastställda arealen."

14 Enligt artikel 2 andra stycket i förordning nr 1648/95 skall den ovannämnda ändringen tillämpas på ansökningar om stöd som ingivits från och med år 1996.

15 Enligt ordalydelsen i artikel 14.1 första stycket i förordning nr 3887/92 gäller följande:

"Om en oberättigad utbetalning gjorts skall jordbrukaren återbetala beloppet i fråga samt räntan för tiden mellan utbetalningen och stödmottagarens återbetalning."

Tillämpningen i tiden av de administrativa sanktionsåtgärder som föreskrivs i gemenskapens rättsakter

Förordning (EG, Euratom) nr 2988/95

16 I artikel 1.1 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (EGT L 312, s. 1) föreskrivs följande:

"För att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen antas härmed allmänna regler om enhetliga kontroller och om administrativa åtgärder och sanktioner rörande oegentligheter i förhållande till gemenskapsrätten."

17 I artikel 1.2 i denna förordning föreskrivs följande:

"Med oegentligheter avses varje överträdelse av en bestämmelse i gemenskapsrätten som är följden av en handling eller en underlåtenhet av en ekonomisk aktör och som har lett eller skulle ha kunnat leda till en negativ ekonomisk effekt för gemenskapernas allmänna budget eller budgetar som de förvaltar, antingen genom en otillbörlig utgift eller genom minskning eller bortfall av inkomster som kommer från de egna medel som uppbärs direkt för gemenskapernas räkning."

18 Enligt ordalydelsen i artikel 2.2 i denna förordning gäller följande:

"Administrativa sanktioner får endast beslutas om de har införts genom en gemenskapsrättsakt som föregår oegentligheten. Om förändringar senare görs i de bestämmelser om administrativa sanktioner som finns i en gemenskapsrättsakt, skall de bestämmelser som är minst ingripande tillämpas retroaktivt."

19 Artikel 3.1 i förordning nr 2988/95 har följande ordalydelse:

"Preskriptionstiden för att vidta åtgärder är fyra år från det att den oegentlighet som avses i artikel 1.1 begicks. Kortare preskriptionstider, dock inte under tre år, kan emellertid föreskrivas i de regler som gäller för vissa sektorer.

För kontinuerliga eller upprepade oegentligheter löper preskriptionstiden från den dag då oegentligheten upphörde. För fleråriga program sträcker sig preskriptionstiden åtminstone fram till programmets definitiva avslutning.

Preskriptionstiden avbryts av varje åtgärd som den behöriga myndigheten underrättar den berörda personen om och som har till syfte att utreda eller beivra oegentligheten. Preskriptionstiden börjar åter löpa efter varje åtgärd som innebär avbrott.

Preskriptionen inträder emellertid senast den dag då en tid som motsvarar den dubbla preskriptionstiden löper ut utan att den behöriga myndigheten beslutat om någon sanktion, utom i de fall då det administrativa förfarandet inställts i enlighet med artikel 6.1."

Tvisten vid den nationella domstolen och tolkningsfrågan

20 Båda sökandena i målen vid den nationella domstolen ansökte om kompensationsbetalning för kalenderåret 1997 enligt ordningen för arealstöd. De hade tidigare ansökt om och erhållit kompensationsbetalning för kalenderåren 1993-1996.

21 Det framgår av handlingarna i målet att en av sökandena i målet vid den nationella domstolen beräknade den areal som avsågs i ansökningarna om stöd med ledning av kartor från Ordnance Survey (nedan kallade OS-kartor). MAFF, som är den behöriga myndigheten i Förenade kungariket avseende administrationen av IAKS och utbetalning av arealstöd, har sedan år 1993 fastlagt i sina riktlinjer att den areal som visas på OS-kartor i allmänhet är godtagbar vid upprättande av ansökan om stöd.

22 Det framgår även av handlingarna i målet att den andre sökanden i målet vid den nationella domstolen, för att ange den areal som skulle läggas till grund för dennes ansökan, använde sig både av OS-kartor och av mätningar som MAFF utförde vid en inspektion år 1995.

23 MAFF utförde ett flertal kontroller år 1997. Då upptäcktes att arealens storlek hade överskattats beträffande vissa fält och att ansökan hade avsett för höga belopp. Beträffande andra fält hade arealens storlek emellertid underskattats och ansökan hade avsett för lågt belopp.

24 Till följd av inspektionerna fastställde MAFF de arealer som berördes av arealstödet år 1997 och vidtog sanktionsåtgärder i enlighet med artikel 9.2 i förordning nr 3887/92.

25 MAFF gjorde även en omräkning av de utbetalningar som hade gjorts för kalenderåren 1993-1996. MAFF godtog härvid att för lågt utbetalda belopp skulle avräknas mot för högt utbetalda belopp och omräknade stödbeloppet för arealstödet avseende de ovannämnda åren på grundval av de arealer som fastställts vid inspektionerna år 1997. Denna areal reducerades därefter i enlighet med bestämmelserna i artikel 9.2 i förordning nr 3887/92, i dess lydelse enligt förordning nr 1648/95 (nedan kallad förordning nr 3887/92).

26 MAFF upplyste följaktligen sökandena i målet vid den nationella domstolen om de sanktionsåtgärder som vidtagits mot dem avseende åren 1993-1996, angående den kompensationsbetalning som beviljats enligt stödsystemet för producenter av vissa jordbruksgrödor.

27 Sökandena i målet vid den nationella domstolen väckte talan vid den hänskjutande domstolen, eftersom de bestred de belopp som MAFF ålagt dem att återbetala såsom ett otillbörligt erhållet arealstöd.

28 Det framgår av beslutet om hänskjutande att de oriktiga uppgifter som sökandena i målet vid den nationella domstolen lämnat i synnerhet utgörs av felaktiga utsagor avseende arealer som kan utgöra föremål för stöd. Den hänskjutande domstolen har i detta avseende konstaterat att felen inte varit uppsåtliga eller berott på grov vårdslöshet.

29 Det framgår även av det ovannämnda beslutet att tvisten vid den nationella domstolen mellan sökandena och MAFF inte avser ministeriets sätt att behandla ansökningarna om arealstöd för år 1997.

30 Eftersom High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Crown Office), ansåg att en tolkning av artikel 9.2 i förordning nr 3887/92 krävs för att avgöra den talan som väckts där, har denna beslutat att förklara målet vilande och att ställa följande tolkningsfråga till domstolen:

"Om

a) behörig myndighet till följd av en inspektion uppdagar att en person som ansökt om arealstöd har gjort sig skyldig till ett fel (som inte varit uppsåtligt eller berott på grov vårdslöshet), vilket har medfört att den areal som kan utgöra föremål för stöd har övervärderats, och

b) behörig myndighet på grund av vad som framkommit vid inspektionen och vid annan kontroll finner utrett att motsvarande fel har begåtts tidigare år och medfört att för stor areal angivits i ansökningarna om utbetalning av stöd för vart och ett av dessa år,

är nationell behörig myndighet då skyldig att reducera den areal som faktiskt fastställts vid inspektionen i enlighet med artikel 9.2 i kommissionens förordning (EEG) nr 3887/92 vid beräkningen av stödet avseende tidigare år?"

Svaret på tolkningsfrågan

31 Genom denna fråga vill den hänskjutande domstolen få klarhet i om artikel 9.2 första och andra styckena i förordning nr 3887/92 skall tolkas så att den behöriga myndigheten är skyldig att reducera den areal som faktiskt fastställts för beräkningen av stödet avseende tidigare år, om den uppdagar att en person som ansökt om arealstöd har lämnat oriktiga uppgifter, vilket inte har skett uppsåtligt eller berott på grov vårdslöshet men har medfört att den areal som kan utgöra föremål för stöd har övervärderats, och att motsvarande fel har begåtts under de år som föregått det år då felet uppdagades, vilket har medfört att den areal som kan utgöra föremål för stöd har övervärderats vart och ett av dessa år.

Yttranden till domstolen

32 Sökandena i målet vid den nationella domstolen har inte bestridit att den areal som fastställdes vid den behöriga myndighetens inspektion år 1997 skall läggas till grund för beräkningen av stödet för åren 1993-1996 och att sökandena därför skulle vara tvungna att, i enlighet med artikel 14.1 första stycket i förordning nr 3887/92, återbetala de för högt utbetalda beloppen avseende dessa år.

33 Sökandena anser emellertid att den behöriga myndigheten inte har rätt att - som en sanktionsåtgärd för att jordbruksarealerna fastställts felaktigt, på det sätt som konstaterats vid en kontroll år 1997 - reducera de fastställda arealerna i enlighet med artikel 9.2 första och andra styckena i förordning nr 3887/92 med avseende på det stöd som har utbetalats för de år som föregick det då kontrollen gjordes. En tolkning av artikel 9.2 första och andra styckena som innebär att sanktionsåtgärderna skall vidtas retroaktivt, trots att felaktigheterna inte varit uppsåtliga eller berott på grov vårdslöshet, medför att proportionalitetsprincipen och rättssäkerhetsprincipen åsidosätts.

34 Förenade kungarikets regering har hävdat att det, med undantag för preskriptionsregler, vore onormalt om den behöriga myndigheten enbart skulle kunna tillämpa den riktiga arealen med avseende på det innevarande året och inte kunna vidta korrektionsåtgärder med avseende på tidigare år när det vid en inspektion eller annan kontroll visar sig att den areal som kan utgöra föremål för stöd har överskattats, vilket medfört att stöd utbetalats med för höga belopp och när det av administrativa kontroller och lämnade uppgifter avseende föregående år framgår att samma fel begåtts då, vilket medfört att oberättigade utbetalningar gjorts. Det framgår av bestämmelserna i artikel 3 i förordning nr 2988/95 att sanktionsåtgärder kan vidtas och återbetalning kan utkrävas retroaktivt.

35 Den franska regeringen har anfört att den omständighet som givit upphov till sanktionsåtgärderna, nämligen överskattningen av arealerna, har förelegat sedan år 1993, även om MAFF:s inspektioner genomfördes först år 1997. Frankrikes regering anser således att det inte är fråga om retroaktiv tillämpning av de sanktionsåtgärder som föreskrivs i förordning nr 3887/92, utan att frågan endast rör huruvida de nämnda åtgärderna var föreskrivna för åren 1993-1996.

36 Kommissionen har hävdat att ingenting i förordning nr 3887/92 vid första anblicken ger stöd för antagandet att sanktionsåtgärder inte skall vidtas beträffande oegentligheter som framkommit i efterhand efter utgången av det år då utbetalningar gjorts. Genom IAKS har ett system med stickprovskontroller införts, vilket innebär att en detaljerad kontroll på platsen inte kan genomföras varje år avseende varje inlämnad ansökan. Det är därför oundvikligt att den behöriga myndigheten inte upptäcker vissa felaktigheter förrän flera år efter det den mottog en ansökan om stöd.

Domstolens bedömning

37 Det skall inledningsvis erinras om att förordning nr 3887/92, enligt sjunde och nionde skälet, syftar till att uppnå en effektiv kontroll av att bestämmelserna för gemenskapsstöd följs och till att säkerställa att oegentligheter och bedrägeri effektivt förhindras och åtgärdas.

38 Jordbrukare som ansöker om arealstöd är enligt artikel 4.1 i förordning nr 3887/92 skyldiga att uppge vilka arealer som uppfyller de olika gemenskapsrättsliga villkoren avseende beviljande av sådant stöd.

39 Domstolen har dessutom redan tidigare, avseende det IAKS som inrättades genom förordning nr 3508/92 och nr 3887/92, fastställt att en förutsättning för ett effektivt förfarande för administration och kontroll är att de uppgifter som skall lämnas av sökanden redan från början är kompletta och riktiga så att han kan inge en korrekt ansökan om kompensationsbetalning och så att han kan undvika att sanktionsåtgärder vidtas mot honom (se, för ett liknande resonemang, dom av den 14 september 2000 i mål C-369/98, Fisher, REG 2000, s. I-6751, punkterna 27 och 28, och av den 16 maj 2002 i mål C-63/00, Schilling och Nehring, REG 2002, s. I-0000, punkt 34).

40 Den tolkning av artikel 9.2 första och andra styckena i förordning nr 3887/92 som sökandena i målet vid den nationella domstolen har föreslagit står i ett direkt motsatsförhållande till målen för denna förordning och för det system för sanktionsåtgärder som gemenskapsinstitutionerna har infört genom IAKS.

41 Om det skulle vara omöjligt att vidta sanktionsåtgärder mot stödmottagare på grund av att de uppgivna arealerna överskattats avseende de år som föregår det då kontroll genomfördes skulle, såsom kommissionen med fog har anfört, de jordbrukare som tidigare uppgivit felaktiga arealer för det sökta stödet och som därför har erhållit stöd för överskattade arealer erhålla otillbörliga fördelar.

42 Den restriktiva tolkning av artikel 9.2 första och andra styckena i förordning nr 3887/92 som sökandena i målet vid den nationella domstolen föreslagit skulle omöjliggöra en effektiv administration av gemenskapens stödordningar och skulle tvinga de behöriga myndigheterna att genomföra kontroller i orimlig mån.

43 Av bestämmelserna om införandet av IAKS framgår tydligt att dessa myndigheter inte är förpliktade att, och framför allt inte kan, utföra kontroller för att kontrollera att samtliga uppgifter i ansökningarna om stöd som inlämnas till dem är korrekta (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Schilling och Nehring, punkt 37). Vad särskilt avser de kontroller på plats som föreskrivs i artikel 6.3 i förordning nr 3887/92, skall dessa omfatta en betydande andel av ansökningarna, men denna andel kan motsvara endast fem procent av de ansökningar om arealstöd som jordbrukarna har ingett.

44 Härav framgår med nödvändighet att de behöriga myndigheterna inte är förpliktade att och inte kan konstatera att de arealer som uppgivits i ansökningar om stöd är oriktiga eller övervärderade samma år som ansökningarna inges och att det är möjligt att dessa oriktigheter inte uppdagas förrän flera år efter det att den första ansökan ingavs.

45 Den tolkning av artikel 9.2 första och andra styckena i förordning nr 3887/92 som sökandena i målet vid den nationella domstolen har förespråkat står i ett direkt motsatsförhållande till gemenskapens finansiella intressen trots att förordning nr 2988/95 har antagits för att skydda dessa.

46 Eftersom lämnandet av oriktiga uppgifter i den ansökan om stöd som avses i artikel 9.2 första och andra styckena i förordning nr 3887/92 avseende de arealer som kan utgöra föremål för stöd utgör en oegentlighet i den mening som avses i artikel 1.2 i förordning nr 2988/95, och eftersom reduceringen av den faktiskt fastställda arealen och den därpå följande minskningen av det belopp som beräknas på grundval av denna utgör en administrativ sanktionsåtgärd i den mening som avses i artikel 2.2 i den sistnämnda förordningen, står det klart att denna är tillämplig på en sådan tvist som den i målet vid den nationella domstolen.

47 Enligt sjunde skälet i förordning nr 2988/95 måste administrativa gemenskapssanktioner, som de som föreskrivs i fråga om IAKS, säkerställa ett adekvat skydd av gemenskapens finansiella intressen. Det framgår därutöver av trettonde skälet i denna förordning att gemenskapsrätten ålägger kommissionen och medlemsstaterna att kontrollera att gemenskapernas budgetmedel används på avsett sätt.

48 När den som ansöker om stöd har uppgivit oriktiga uppgifter avseende de år som föregår det år då de oriktiga uppgifterna uppdagas vid en inspektion eller annan kontroll, utgör det inte ett adekvat skydd av gemenskapens intressen att begränsa tillämpningen av de sanktionsåtgärder som föreskrivs i artikel 9.2 första och andra styckena i förordning nr 3887/92 till enbart detta år.

49 Det argument som anförts av sökandena i målet vid den nationella domstolen med innebörd att denna tolkning av artikel 9.2 första och andra styckena i förordning nr 3887/92 inte är förenlig med proportionalitetsprincipen kan inte godtas.

50 Gemenskapsinstitutionerna har nämligen ett stort utrymme för skönsmässig bedömning på jordbruksområdet och i förordning nr 3887/92 föreskrivs sanktionsåtgärder som är anpassade efter hur allvarlig oegentligheten är (se domen i det ovannämnda målet Schilling och Nehring, punkt 39). Med avseende på sanktionsåtgärder beträffande arealstöd fastställs i artikel 9.2 i den ovannämnda förordningen sanktionsåtgärder som sträcker sig från minskning av enhetsbeloppet för stödet till uteslutning från stödordningen.

51 I artikel 3.1 i förordning nr 2988/95 anges därutöver preskriptionstider för att vidta åtgärder mot oegentligheter i den mening som avses i denna förordning. Preskriptionstiden är fyra år från det att oegentligheten begicks, eller från den dag då oegentligheten upphörde när det är fråga om kontinuerliga eller upprepade oegentligheter.

52 Vid sådana förhållanden kan det inte anses oberättigat eller oproportionerligt att vidta avskräckande och effektiva sanktionsåtgärder mot en jordbrukare som har lämnat oriktiga uppgifter avseende de år som föregått det år då de oriktiga uppgifterna uppdagas, trots att dessa inte varit uppsåtliga eller berott på grov vårdslöshet. Detta under förutsättning att de preskriptionstider som föreskrivs i förordning nr 2988/95 iakttas.

Kompletterande yttranden som inkommit till domstolen

53 Sökandena i målet vid den nationella domstolen har i andra hand anfört att de reduktioner som föreskrivs i artikel 9.2 första stycket andra meningen i förordning nr 3887/92 enligt artikel 9.2 fjärde stycket inte skall tillämpas om jordbrukaren kan bevisa att hans bestämning av arealen på ett riktigt sätt grundas på uppgifter som den behöriga myndigheten godkänt.

54 Den franska regeringen anser även att de sanktionsåtgärder som föreskrivs i artikel 9.2 första och andra styckena i förordning nr 3887/92 i enlighet med fjärde stycket i samma bestämmelse inte kan tillämpas om jordbrukaren bevisar att han använt de uppgifter som den behöriga myndigheten godkänt på ett riktigt sätt.

55 Kommissionen har konstaterat att de reduktioner som föreskrivs i artikel 9.2 första och andra styckena i förordning nr 3887/92 enligt fjärde stycket i samma bestämmelse inte skall tillämpas om jordbrukaren kan bevisa att hans bestämning av arealen på ett riktigt sätt baseras på uppgifter som den behöriga myndigheten medgivit. Eftersom det i de dokument som MAFF publicerat alltid har medgivits att styckningslotternas storlek enligt OS-kartorna skulle godkännas för IAKS, anser kommissionen att det undantag som anges i detta stycke kan tillämpas i målet vid den nationella domstolen.

56 Enligt kommissionen skall det nämnda undantaget inte tillämpas i enbart det fall då felet avseende styckningslottens storlek, vilken anges på OS-kartan, är så uppenbart att sökanden rimligen inte kan stödja sig på denna uppgift, och då den behöriga myndigheten kan bevisa att sökanden förfogade över andra uppgifter, av vilka det tydligt framgick att den uppgift han använt varit felaktig. Sådana fel skulle vara uppenbarligen uppsåtliga eller bero på grov vårdslöshet.

Domstolens bedömning

57 Det framgår av fast rättspraxis att domstolen kan tillhandahålla sådana uppgifter angående tolkningen av gemenskapsrätten som är användbara för den nationella domstolen (se dom av den 26 september 2000 i mål C-175/99, Mayeur, REG 2000, s. I-7755, punkt 22).

58 Domstolen kan därför ta sådana gemenskapsrättsliga normer i beaktande som den nationella domstolen inte har hänvisat till i sin fråga (se dom av den 20 mars 1986 i mål 35/85, Tissier, REG 1986, s. 1207, punkt 9).

59 I beslutet om hänskjutande hänvisas inte till artikel 9.2 fjärde stycket i förordning nr 3887/92. Det skall emellertid erinras om att de reduktioner som avses i bland annat artikel 9.2 första och andra styckena enligt bestämmelsen inte skall tillämpas om jordbrukaren kan bevisa att hans bestämning av arealen på ett riktigt sätt grundas på uppgifter som den behöriga myndigheten godkänt.

60 Som framgår av punkterna 21 och 22 i denna dom har sökandena i målet vid den nationella domstolen beräknat den areal som ansökningarna om stöd avsåg med ledning av OS-kartor, vilka godtogs av MAFF vid upprättande av dessa ansökningar. Den ena av de två sökandena i målet vid den nationella domstolen har även använt sig av de beräkningar av den ifrågavarande arealen som MAFF utförde vid en inspektion år 1995.

61 Till svar på en fråga som ställdes under förhandlingen angående den hänskjutande domstolens möjlighet att tillämpa artikel 9.2 fjärde stycket i förordning nr 3887/92 på tvisten i målet vid den nationella domstolen har Förenade kungarikets regering anfört att även om jordbrukarna i allmänhet kan stödja sig på OS-kartorna för att beräkna den areal som skall anges i ansökan om stöd, måste de emellertid beakta eventuellt senare förändringar i dessa kartor och iaktta anvisningarna för IAKS i tillämpningshandboken från MAFF. De ifrågavarande styckningslotterna skall brukas i sin helhet eller i enlighet med sedvanlig jordbrukspraxis och gränsdragningen får inte ändras.

62 Det framgår av ordalydelsen i artikel 9.2 fjärde stycket i förordning nr 3887/92 att alla ansökningar om stöd som på ett riktigt sätt grundas på uppgifter som den behöriga myndigheten godkänt leder till att de sanktionsåtgärder som föreskrivs i första och andra styckena i denna bestämmelse inte skall tillämpas.

63 Det åligger därför den hänskjutande domstolen att, med tillämpning av bestämmelserna i artikel 9.2 fjärde stycket i förordning nr 3887/92, pröva huruvida sökandena i målet vid den nationella domstolen på ett riktigt sätt har baserat sig på uppgifter som den behöriga myndigheten godkänt. Om så är fallet framgår det tydligt av artikel 9.2 fjärde stycket att de första och andra styckena i denna bestämmelse inte skall tillämpas.

64 Med hänsyn till det ovan anförda skall frågan besvaras med att artikel 9.2 första och andra styckena i förordning nr 3887/92 skall tolkas så att den behöriga myndigheten är skyldig att, om inte annat följer av de preskriptionstider som föreskrivs i artikel 3.1 i förordning nr 2988/95, reducera den areal som faktiskt fastställts för beräkningen av stödet avseende tidigare år, om den uppdagar att en person som har ansökt om arealstöd har lämnat oriktiga uppgifter, vilket inte har skett uppsåtligt eller berott på grov vårdslöshet men har medfört att den areal som kan utgöra föremål för stöd har övervärderats, och att motsvarande fel har begåtts under de år som föregått det år då felet uppdagades, vilket har medfört att den areal som kan utgöra föremål för stöd har övervärderats vart och ett av dessa år.

65 De reduktioner som avses i artikel 9.2 första och andra styckena i förordning nr 3887/92 skall enligt artikel 9.2 fjärde stycket inte tillämpas om jordbrukaren kan bevisa att hans bestämning av arealen på ett riktigt sätt grundas på uppgifter som den behöriga myndigheten godkänt. Det åligger den nationella domstolen att kontrollera om detta är fallet i målet vid denna domstol.

Beslut om rättegångskostnader

Rättegångskostnader

66 De kostnader som har förorsakats Förenade kungarikets regering och den franska regeringen samt kommissionen, vilka har inkommit med yttranden till domstolen, är inte ersättningsgilla. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna.

Domslut

På dessa grunder beslutar

DOMSTOLEN (sjätte avdelningen)

- angående den fråga som genom beslut av den 26 januari 2000 har ställts av High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Crown Office) - följande dom:

Artikel 9.2 första och andra styckena i kommissionens förordning (EEG) nr 3887/92 av den 23 december 1992 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för det integrerade administrations- och kontrollsystemet för vissa av gemenskapens stödsystem, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 1648/95 av den 6 juli 1995, skall tolkas så att den behöriga myndigheten är skyldig att, om inte annat följer av de preskriptionstider som föreskrivs i artikel 3.1 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, reducera den areal som faktiskt fastställts för beräkningen av stödet avseende tidigare år, om den uppdagar att en person som har ansökt om arealstöd har lämnat oriktiga uppgifter, vilket inte har skett uppsåtligt eller berott på grov vårdslöshet men har medfört att den areal som kan utgöra föremål för stöd har övervärderats, och att motsvarande fel har begåtts under de år som föregått det år då felet uppdagades, vilket har medfört att den areal som kan utgöra föremål för stöd har övervärderats vart och ett av dessa år.

De reduktioner som avses i artikel 9.2 första och andra styckena i förordning nr 3887/92 skall enligt artikel 9.2 fjärde stycket inte tillämpas om jordbrukaren kan bevisa att hans bestämning av arealen på ett riktigt sätt grundas på uppgifter som den behöriga myndigheten godkänt. Det åligger den nationella domstolen att kontrollera om detta är fallet i målet vid denna domstol.