Mål C‑362/12

Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation

mot

Commissioners of Inland Revenue ochCommissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(begäran om förhandsavgörande från Supreme Court of the United Kingdom)

”Domstolsskydd — Effektivitetsprincipen — Rättssäkerhetsprincipen och principen om skydd för berättigade förväntningar — Återbetalning av felaktigt inbetalt belopp — Rättsmedel — Nationell lagstiftning — Preskriptionstiden för tillämpliga rättsmedel förkortas utan föregående underrättelse och med retroaktiv verkan”

Sammanfattning – Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 12 december 2013

EU-rätten – Direkt effekt – Nationella skatter oförenliga med unionsrätten – Återbetalning – Metoder – Tillämpning av nationell rätt – Preskriptionstid – Förkortas med retroaktiv verkan – Inte tillåtet utan tillräcklig övergångsperiod – Åsidosättande av effektivitetsprincipen, rättssäkerhetsprincipen och principen om skydd för berättigade förväntningar.

(Artikel 19.1 FEUF)

Effektivitetsprincipen, rättssäkerhetsprincipen och principen om skydd för berättigade förväntningar – i en situation då skattskyldiga i enlighet med nationell rätt kan välja mellan två olika rättsmedel vad gäller återbetalning av skatt som tagits ut i strid med unionsrätten och preskriptionstiden för det ena av dessa rättsmedel är längre – utgör hinder mot en nationell lagstiftning som utan föregående underrättelse och med retroaktiv verkan förkortar denna preskriptionstid.

Det är emellertid inte oförenligt med effektivitetsprincipen att en nationell lagstiftning förkortar tidsfristen för att ansöka om återbetalning av belopp som betalats i strid med unionsrätten. Detta gäller dock på villkor inte bara att den nya fastställda tidsfristen är skälig, utan också att det i den nya lagstiftningen föreskrivs en övergångsperiod som ger enskilda en tillräcklig tidsfrist, efter det att lagstiftningen antagits, för att kunna göra de ansökningar om återbetalning som de hade rätt att göra när den gamla lagstiftningen gällde. En sådan övergångsperiod är nödvändig eftersom en omedelbar tillämpning av en preskriptionstid som är kortare än den tidigare gällande skulle få som effekt att vissa enskilda retroaktivt fråntogs sin rätt till återbetalning eller endast gavs en alltför kort tidsfrist för att göra gällande denna rätt. En preskriptionstid måste dock fastställas i förväg för att den ska fylla sin funktion att säkerställa rättssäkerheten. På samma sätt utgör principen om skydd för berättigade förväntningar hinder för att en ändring av den nationella lagstiftningen med retroaktiv verkan fråntar den skattskyldige en rätt som denne hade före den nämnda ändringen, nämligen rätten att erhålla återbetalning av skatter som tagits ut i strid med unionsrätten

Svaret på den första frågan påverkas inte på något sätt av att möjligheten att använda det rättsmedel som har den längsta preskriptionstiden – vid den tidpunkt då den skattskyldige väcker sin talan – endast nyligen erkänts av en domstol i lägre instans och först senare definitivt bekräftats av högsta instans.

(se punkterna 33, 37, 44, 45, 49 och 57, samt punkterna 1 och 2 i domslutet)

Mål C‑362/12

Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation

mot

Commissioners of Inland Revenue ochCommissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(begäran om förhandsavgörande från Supreme Court of the United Kingdom)

”Domstolsskydd — Effektivitetsprincipen — Rättssäkerhetsprincipen och principen om skydd för berättigade förväntningar — Återbetalning av felaktigt inbetalt belopp — Rättsmedel — Nationell lagstiftning — Preskriptionstiden för tillämpliga rättsmedel förkortas utan föregående underrättelse och med retroaktiv verkan”

Sammanfattning – Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 12 december 2013

EU-rätten — Direkt effekt — Nationella skatter oförenliga med unionsrätten — Återbetalning — Metoder — Tillämpning av nationell rätt — Preskriptionstid — Förkortas med retroaktiv verkan — Inte tillåtet utan tillräcklig övergångsperiod — Åsidosättande av effektivitetsprincipen, rättssäkerhetsprincipen och principen om skydd för berättigade förväntningar.

(Artikel 19.1 FEUF)

Effektivitetsprincipen, rättssäkerhetsprincipen och principen om skydd för berättigade förväntningar – i en situation då skattskyldiga i enlighet med nationell rätt kan välja mellan två olika rättsmedel vad gäller återbetalning av skatt som tagits ut i strid med unionsrätten och preskriptionstiden för det ena av dessa rättsmedel är längre – utgör hinder mot en nationell lagstiftning som utan föregående underrättelse och med retroaktiv verkan förkortar denna preskriptionstid.

Det är emellertid inte oförenligt med effektivitetsprincipen att en nationell lagstiftning förkortar tidsfristen för att ansöka om återbetalning av belopp som betalats i strid med unionsrätten. Detta gäller dock på villkor inte bara att den nya fastställda tidsfristen är skälig, utan också att det i den nya lagstiftningen föreskrivs en övergångsperiod som ger enskilda en tillräcklig tidsfrist, efter det att lagstiftningen antagits, för att kunna göra de ansökningar om återbetalning som de hade rätt att göra när den gamla lagstiftningen gällde. En sådan övergångsperiod är nödvändig eftersom en omedelbar tillämpning av en preskriptionstid som är kortare än den tidigare gällande skulle få som effekt att vissa enskilda retroaktivt fråntogs sin rätt till återbetalning eller endast gavs en alltför kort tidsfrist för att göra gällande denna rätt. En preskriptionstid måste dock fastställas i förväg för att den ska fylla sin funktion att säkerställa rättssäkerheten. På samma sätt utgör principen om skydd för berättigade förväntningar hinder för att en ändring av den nationella lagstiftningen med retroaktiv verkan fråntar den skattskyldige en rätt som denne hade före den nämnda ändringen, nämligen rätten att erhålla återbetalning av skatter som tagits ut i strid med unionsrätten

Svaret på den första frågan påverkas inte på något sätt av att möjligheten att använda det rättsmedel som har den längsta preskriptionstiden – vid den tidpunkt då den skattskyldige väcker sin talan – endast nyligen erkänts av en domstol i lägre instans och först senare definitivt bekräftats av högsta instans.

(se punkterna 33, 37, 44, 45, 49 och 57, samt punkterna 1 och 2 i domslutet)