28.

Mot denna bakgrund beslutade Landgericht München I (Regionala domstolen München I) att vilandeförklara målet och ställa följande frågor till domstolen: ”1) Ska artikel 12.1 … i direktiv [2000/31], jämförd med artikel 2 a i samma direktiv och med artikel 1.2 i direktiv [98/34] i dess lydelse enligt direktiv [98/48], tolkas så, att uttrycket ’som vanligtvis utförs mot ersättning’ innebär att det åligger den nationella domstolen att fastställa om a) den i det aktuella fallet berörda person som åberopar egenskapen som tjänsteleverantör vanligtvis tillhandahåller denna tjänst mot ersättning, eller b) det över huvud taget finns tjänsteleverantörer på marknaden som tillhandahåller dessa eller jämförbara tjänster mot ersättning, eller c) merparten av dessa eller jämförbara tjänster tillhandahålls mot ersättning? 2) Ska artikel 12.1 … i direktiv [2000/31] tolkas så, att uttrycket ’tillhandahållande av tillgång till ett kommunikationsnät’ innebär att det räcker att det avsedda resultatet uppnås genom att tillgång till ett kommunikationsnät (exempelvis till internet) tillhandahålls, för att ett tillhandahållande i den mening som avses i direktivet ska anses ha ägt rum? 3) Ska artikel 12.1 … i direktiv [2000/31], jämförd med artikel 2 b i samma direktiv, tolkas så, att det, för att vara fråga om ett ’tillhandahållande ’ i den mening som avses i [nämnda artikel 2 b], är tillräckligt om en informationssamhällets tjänst rent faktiskt tillhandahålls, i det enskilda fallet alltså att ett öppet WLAN tillhandahålls, eller krävs därutöver att det görs reklam? 4) Ska artikel 12.1 … i direktiv [2000/31] tolkas så att uttrycket ’inte ska vara ansvarig för den överförda informationen’ betyder att den som tillhandahåller tillgång helt, eller i vart fall med avseende på den första gång då ett upphovsrättsintrång konstateras, i princip är undantagen från ansvar för eventuella anspråk om förbudsföreläggande, skadestånd, betalning av förfarandekostnader och domstolsavgifter som framställs av den som berörs av ett upphovsrättsintrång? 5) Ska artikel 12.1 … i direktiv [2000/31], jämförd med artikel 12.3 i samma direktiv, tolkas så, att medlemsstaterna inte får tillåta att de nationella domstolarna i ett huvudförfarande mot den som tillhandahåller tillgång förelägger denne med förbud att i framtiden göra det möjligt för tredjeman att via en viss internetanslutning tillhandahålla ett visst upphovsrättsligt skyddat verk elektroniskt genom fildelning på internet? 6) Ska artikel 12.1 … i [direktiv 2000/31] tolkas så att bestämmelsen i artikel 14.1 b i samma direktiv under omständigheterna i det nationella målet ska tillämpas analogt på en ansökan om förbudsföreläggande? 7) Ska artikel 12.1 … i direktiv [2000/31], jämförd med artikel 2 b i samma direktiv, tolkas så, att varje fysisk och juridisk person som tillhandahåller en informationssamhällets tjänst till fullo uppfyller kriterierna för att anses som tjänsteleverantör? 8) Om fråga 7 besvaras nekande: Vilka ytterligare kriterier ska i så fall uppfyllas av den som ska anses vara en tjänsteleverantör inom ramen för tolkningen av artikel 2 b i direktiv [2000/31]? 9) a) Ska artikel 12.1 … i direktiv [2000/31] med beaktande av den grundläggande rätten till skydd av immateriella rättigheter, som följer av rätten till egendom (artikel 17.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna) [nedan kallad stadgan], liksom av bestämmelserna [i direktiven 2001/29 och 2004/48], samt av informationsfriheten och den grundläggande rätten till näringsfrihet (artikel 16 i [stadgan]), tolkas så, att de inte utgör hinder för ett beslut vid ett huvudförfarande i en nationell domstol, som innebär att den som tillhandahåller tillgång vid vite föreläggs med förbud att i framtiden göra det möjligt för tredjeman att via en viss internetanslutning tillhandahålla ett visst upphovsrättsligt skyddat verk elektroniskt genom fildelning på internet och det därvid står den som tillhandahåller tillgång fritt att välja vilka tekniska åtgärder som ska vidtas för att efterleva föreläggandet? b) Gäller detta även om den som tillhandahåller tillgång i praktiken endast kan efterleva det rättsliga förbudet genom att stänga internetanslutningen, lösenordskydda den eller undersöka all kommunikation som sker över anslutningen för att kontrollera att det aktuella upphovsrättsligt skyddade verket inte på nytt olagligen vidarebefordras, när detta är fastställt redan från början och inte visar sig först inom ramen för ett verkställighets- eller bestraffningsförfarande?