ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
10

I sin ursprungliga lydelse, som härrörde från den första förordningen om ändring av tillämpningsförordningen, föreskrevs följande i artikel 25e: ”1. För avelsändamål eller för att förbättra det genetiska materialet och när ekologiska vattenbruksdjur inte finns tillgängliga får viltfångade eller icke-ekologiska vattenbruksdjur föras in på en anläggning. Sådana djur ska hållas ekologiskt i minst tre månader innan de får användas för avel. 2. För uppfödningsändamål och när ekologiska vattenbruksyngel inte finns tillgängliga får icke-ekologiska vattenbruksyngel föras in på en anläggning. Åtminstone de två sista tredjedelarna av produktionscykeln ska förvaltas ekologiskt. 3. Den största andel icke-ekologiska vattenbruksyngel som får föras in på anläggningen ska uppgå till: 80 % fram till den 31 december 2011, 50 % fram till den 31 december 2013 och 0 % fram till den 31 december 2015. 4. För uppfödningsändamål är insamling av vilda vattenbruksyngel specifikt begränsat till a) naturligt inflöde av larver och yngel av fisk och kräftdjur när dammar, inneslutningssystem och inhägnader fylls, b) europeisk glasål, förutsatt att en godkänd förvaltningsplan för ål finns för platsen och att artificiell reproduktion ännu inte är möjlig.”
11

I en skrivelse som riktades till kommissionen den 27 juli 2013 framställde China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME) (kinesiska handelskammaren för import och export av maskiner och elektroniska produkter (CCCME) Kina), under antidumpningsundersökningen, ett erbjudande om ett gemensamt åtagande från flera kinesiska exporterande tillverkare. Handelskammaren erbjöd sig, för företagens och för sin egen räkning, att tillämpa minimipriser vid import av solcellsmoduler och väsentliga komponenter (celler och plattor) upp till en viss årlig importkvot (nedan kallade minimiimportpriser).
11

Majid Shiri reste in på medlemsstaternas territorium via Bulgarien. Den 19 februari 2015 lämnade han in en ansökan om internationellt skydd i den medlemsstaten.
5

Artikel 3 i direktiv 2005/36 har rubriken ”Definitioner” och artikel 3.1 har följande lydelse: ”I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges: a) reglerat yrke: en eller flera former av yrkesverksamhet där det genom lagar och andra författningar direkt eller indirekt krävs bestämda yrkeskvalifikationer för tillträde till eller utövande av verksamheten eller någon form av denna … b) yrkeskvalifikationer: kvalifikationer som intygas i ett bevis på formella kvalifikationer, ett kompetensbevis enligt artikel 11 a i och/eller yrkeserfarenhet. c) bevis på formella kvalifikationer: examens-, utbildnings- eller annat behörighetsbevis för en yrkesutbildning som huvudsakligen ägt rum i gemenskapen, utfärdat av en myndighet i en medlemsstat vilken utsetts i enlighet med denna stats lagar och andra författningar. När första meningen inte är tillämplig, skall ett sådant bevis på formella kvalifikationer som avses i punkt 3 betraktas som bevis på formella kvalifikationer; … e) reglerad utbildning: all utbildning som särskilt utformats för ett visst yrke och som omfattar en eller flera kurser som vid behov kompletteras genom yrkesutbildning, provtjänstgöring eller yrkesutövning. …”
5

Artikel 6 i förordningen har följande lydelse: ”Försening 1. När det lufttrafikföretag som utför flygningen har rimlig anledning att anta att en flygning kommer att försenas i förhållande till den tidtabellsenliga avgångstiden a) med två timmar eller mer vid alla flygningar på 1500 kilometer eller mindre, eller b) med tre timmar eller mer vid alla flygningar inom gemenskapen på mer än 1500 kilometer och vid alla övriga flygningar på mellan 1500 och 3500 kilometer, eller c) med fyra timmar eller mer vid alla flygningar som inte omfattas av a eller b, skall lufttrafikföretaget erbjuda passagerarna i) assistans i enlighet med artikel 9.1 a och artikel 9.2, ii) om den rimligen förväntade avgångstiden är åtminstone dagen efter den tidigare tillkännagivna avgångstiden, assistans i enlighet med artikel 9.1 b och 9.1 c, iii) om förseningen är åtminstone fem timmar, assistans i enlighet med artikel 8.1 a. 2. Under alla omständigheter skall assistansen erbjudas inom de tidsfrister som anges ovan med avseende på varje avståndssegment.”
5

I punkterna 9–11 i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter (EUT C 244, 2004, s. 2) (nedan kallade riktlinjerna) anges följande: ”9. Det finns ingen gemenskapsdefinition av företag i svårigheter. I dessa riktlinjer anser kommissionen emellertid att ett företag är i svårigheter om det inte med egna finansiella medel eller med medel från ägare/aktieägare eller långivare kan hejda förluster som utan ingripanden från de offentliga myndigheterna leder till att företaget med största sannolikhet försätts i konkurs på kort eller medellång sikt. 10. Oavsett storlek anses ett företag enligt dessa riktlinjer principiellt befinna sig i svårigheter under följande omständigheter: a) Om det är fråga om ett bolag med begränsat personligt ansvar för bolagsmännen, när över hälften av det tecknade kapitalet har förlorats och mer än en fjärdedel av detta kapital har förlorats under de senaste tolv månaderna, eller b) om det är fråga om ett bolag med obegränsat personligt ansvar för bolagets skuld för åtminstone några av bolagsmännen, när över hälften av det bokföringsmässiga egna kapitalet har förlorats och mer än en fjärdedel av detta kapital har förlorats under de senaste tolv månaderna, eller c) för alla bolagsformer, när det uppfyller villkoren i nationell lagstiftning för att vara föremål för ett kollektivt insolvensförfarande. 11. Även om inga av de omständigheter som anges i punkt 10 föreligger, kan ett företag fortfarande anses befinna sig i svårigheter, i synnerhet om de vanliga tecknen på att ett företag befinner sig i svårigheter föreligger, såsom ökande förluster, sjunkande omsättning, växande lager, överkapacitet, minskande kassaflöde, stigande skuldsättningsgrad och finansiella kostnader samt ett sjunkande värde, som kan gå ned till noll, på nettotillgångarna. I de allvarligaste fallen kan företaget till och med vara insolvent eller befinna sig i ett kollektivt insolvensförfarande. I det sistnämnda fallet tillämpas dessa riktlinjer på stöd som ges inom ramen för ett sådant förfarande som leder till att företagets verksamhet fortsätter. Under alla omständigheter är företaget inte stödberättigat förrän det har visat sig att det inte är i stånd att genomföra en sanering med egna medel eller med medel från ägare/aktieägare eller marknaden.”
”1)

Ska artikel 14.1 c i direktiv 2003/96 tolkas så, att punktskatt inte får tas ut på leverans av energiprodukter under sådana omständigheter som i förevarande mål, då dessa produkter levereras som motorbränsle till ett fartyg för att användas för fartygets sjöfart inom Europeiska unionens farvatten i syfte att fartyget – utan att någon direkt ersättning är inblandad – för egen maskin ska gå från den plats där det byggdes till en hamn i en annan medlemsstat i syfte att ta ombord fartygets första kommersiella last?
9

Det framgår av beslutet om hänskjutande att det i artikel 65 i legge nr 448 – Misure di finanza pubblica per la stabilizzazione e lo sviluppo (lag nr 448 om bestämmelser om allmänna finanser för stabilisering och utveckling) av den 23 december 1998 (ordinarie tillägg till GURI nr 210 av den 29 december 1998) (nedan kallad lag nr 448/1998) föreskrivs att familjebidraget ska utbetalas till familjer som har minst tre barn under 18 år och en inkomst som understiger en viss nivå (25384,91 euro år 2014). År 2014 uppgick familjebidraget till 141,21 euro per månad.
23

Genom artikel 148 c i direktiv 2006/112 undantas bland annat uthyrning, reparation och underhåll under förutsättning att det är fråga om utrustning som används på ett sådant fartyg som avses i led a i denna artikel. Genom artikel 148 c uppställs således ett krav på att det finns ett samband mellan de tjänster som tillhandahålls och driften av det berörda fartyget (se, för ett liknande resonemang, dom av den 4 juli 1985, Berkholz,168/84, EU:C:1985:299, punkt 21).
16

Vid den hänskjutande domstolen yrkade JZ att den period han hållits i husarrest och varit ställd under elektronisk övervakning i Förenade kungariket skulle avräknas från det fängelsestraff han dömts till. Han gjorde bland annat gällande att enligt artikel 26.1 i rambeslut 2002/584 skulle beslutet om avräkning av säkerhetsåtgärden från det utdömda fängelsestraffet antas på grundval av gällande bestämmelser i Förenade kungariket, vilka – enligt honom – angav att en säkerhetsåtgärd bestående i elektronisk övervakning av en berörd person under 8 timmar per dag eller mer skulle anses vara likställt med fängelsestraff.
25

Den hänskjutande domstolen har ställt sin första fråga för att få klarhet i huruvida bestämmelserna i kapitel IV i förordning nr 4/2009 ska tolkas så, att en underhållsberättigad som har erhållit en dom till sin fördel i en medlemsstat och som önskar erhålla verkställighet av domen i en annan medlemsstat får lämna in sin ansökan direkt till den behöriga myndigheten i den sistnämnda medlemsstaten, i detta fall en specialdomstol, eller huruvida den underhållsberättigade kan vara skyldig att lämna in sin ansökan till sistnämnda domstol via centralmyndigheten i den verkställande medlemsstaten.
Principerna om en rättvisande bild och om försiktighet i artikel 2.3 respektive artikel 31.1 c i rådets direktiv 78/660/EEG av den 25 juli 1978 grundat på artikel [50.2 g FEUF] om årsbokslut i vissa typer av bolag, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/51/EG av den 18 juni 2003 ska tolkas så, att de inte utgör hinder mot ett bokföringssätt varigenom ett bolag som har utställt en aktieoption bokför försäljningspriset för denna option som en intäkt i resultaträkningen under det räkenskapsår som denna option löses in eller dess löptid går ut.

Vad gäller aktieoptioner, som dem i de nationella målen, saknar direktivet konkreta anvisningar om hur priset för dessa optioner ska bokföras. Såsom kommissionen har påpekat i de yttranden som har inkommit till domstolen finns det alltså med nödvändighet olika metoder som är förenliga med direktiv 78/660, så länge de iakttar de allmänna principerna i direktivet.

Av de handlingar som har inkommit till domstolen framgår det inte att ett bokföringssätt, som det i de nationella målen, varigenom ett bolag som har utställt en aktieoption bokför försäljningspriset för denna option som en intäkt i resultaträkningen under det räkenskapsår som denna option löses in eller dess löptid går ut, inte iakttar nämnda principer.

Den omständigheten att ett bolag som utställer en aktieoption bokför försäljningspriset för denna option som en intäkt i resultaträkningen först efter det att optionen har lösts in eller den har löpt ut, strider inte mot försiktighetsprincipen.

Vidare kan det inte uteslutas, såsom klagandena i de nationella målen har gjort gällande i yttranden som har inkommit till domstolen, att när optionens försäljningspris bokförs som en intäkt i resultaträkningen under det räkenskapsår som optionen utställs och innan den löses in eller, i förekommande fall, löper ut, uppvisar de utställande bolagens redovisning för senare räkenskapsår efter det att optionen har ställts ut en större risk än den som uppvisas vid bokföring under det räkenskapsår då optionen löses in eller löper ut.

(se punkterna 44–47 och domslutet)
–

Minister for the Environment, Ireland och Attorney General, genom E. Creedon och S. Purcell, båda i egenskap av ombud, biträdda av J. Connolly, SC, och C. Toland, BL,
28

Mot denna bakgrund beslutade Juzgado de lo Social n.o 33 de Barcelona (Arbetsdomstol nr 33 i Barcelona) att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfrågor till domstolen: ”1) Ska klausul 4 i [ramavtalet], med beaktande av den rättspraxis som följer av [domen av den 10 juni 2010, Bruno m.fl. (C‑395/08 och C‑396/08, EU:C:2010:329)], tolkas så, att den är tillämplig på sådan avgiftsbaserad arbetslöshetsersättning som den som anges i artikel 210 i [LGSS], som enbart finansieras genom avgifter som arbetstagaren och dennes arbetsgivare betalat in, och som beräknas på grundval av de anställningsperioder för vilka avgifter har betalats in under de senaste sex åren som föregick arbetslösheten? 2) Om föregående fråga besvaras jakande, i enlighet med den rättspraxis som följer av [domen av den 10 juni 2010, Bruno m.fl. (C‑395/08 och C‑396/08, EU:C:2010:329)], ska klausul 4 i ramavtalet tolkas så, att den utgör hinder för en nationell bestämmelse – såsom artikel 3.4 i [RD 625/1985], som regel 4 första stycket i sjunde tilläggsbestämmelsen i [LGSS] hänvisar till – vilken i fall av 'vertikalt’ deltidsarbete (arbete som utförs endast tre dagar i veckan), vid beräkningen av arbetslöshetsersättningens varaktighet undantar de dagar då arbete ej utförts trots att avgifter har betalats in avseende dessa dagar, vilket medför en minskning av den beviljade ersättningens varaktighet? 3) Ska förbudet mot direkt eller indirekt diskriminering på grund av kön som föreskrivs i artikel 4 i direktiv 79/7 tolkas så, att det utgör hinder för en nationell bestämmelse – såsom artikel 3.4 i [RD 625/1985] – som i fall av 'vertikalt’ deltidsarbete (arbete som utförs endast tre dagar i veckan) vid beräkningen av de dagar för vilka avgifter har betalts utesluter de dagar då arbete inte utförts, vilket innebär en minskning av arbetslöshetsersättningens varaktighet?”
12

I artikel 6.1 i de allmänna föreskrifterna anges följande: ”Varje enskild byrå skall garantera att dess medlemmar erhåller återbetalning av alla belopp som krävts med stöd av föreskrifterna i artikel 5 från olycksfallslandets byrå eller från det för ändamålet utsedda ombudet. Om en medlem icke har verkställt den begärda betalningen inom den i artikel 5 angivna tvåmånadersperioden, skall den byrå till vilken denna medlem är ansluten själv utföra betalningen i enlighet med nedan stipulerade villkor, sedan olycksfallslandets byrå eller ett för ändamålet utsett ombud har genomfört garantikontroll. Garanterande byrå skall verkställa betalning inom en månad. Efter denna periods slut debiteras dröjsmålsränta automatiskt med tolv procent per år på upplupet skuldsaldo, löpande från dagen för garantikontrollen till dagen för förmånstagarens banks mottagande av gireringen. Garantikontrollen skall göras per telefax eller e-post inom tolv månader, räknat från dagen för det första kravets framställan enligt artikel 5. Vid den periodens slut skall garanterande byråns betalningsskyldighet vara begränsad till det av dess medlem krävda beloppet plus tolv månaders ränta på tolv procent per år, dock utan inskränkning av eventuell rätt till dröjsmålsränta. Garantikontroll får ej göras sedan mer än två år förflutit sedan dagen för det första kravets framställande.”
5

I kommissionens meddelande om befrielse från eller nedsättning av böter i kartellärenden (EGT C 45, 2002, s. 3) (nedan kallat 2002 års meddelande om samarbete) fastställs de villkor på vilka företag som samarbetar med kommissionen under dess undersökning av ett kartellärende kan befrias från böter eller beviljas en nedsättning av de böter som annars skulle ha ålagts dem. I punkt 11 a i detta meddelande anges att företaget ska ställa sig till förfogande för löpande och fullständigt samarbete under hela loppet av kommissionens administrativa förfarande och förse kommissionen med allt bevismaterial om den misstänkta överträdelsen som det besitter eller har tillgång till.
1

Hitachi Chemical Europe (nedan kallat Hitachi) och Polynt har yrkat att domstolen ska upphäva den dom som meddelades av Europeiska unionens tribunal den 30 april 2015, Hitachi Chemical Europe m.fl./ECHA (T-135/13, EU:T:2015:253, nedan kallad den överklagade domen). Genom denna dom ogillade tribunalen ansökan om delvis ogiltigförklaring av Echas beslut ED/169/2012 av den 18 december 2012, om att ta upp ämnen som inger mycket stora betänkligheter på kandidatförteckningen (nedan kallat det omtvistade beslutet, i enlighet med artikel 59 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv 1999/45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv 76/769/EEG och kommissionens direktiv 91/155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG (EUT L 396, 2006, s. 1, och rättad i EUT L 136, 2007, s. 3), i ändrad lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 av den 16 december 2008 (nedan kallad Reach-förordningen) (EUT L 353, 2008, s. 1). i den mån som beslutet avser ämnena hexahydrometylftalisk anhydrid (CE no 247‑094‑1), hexahydro-4-metylftalisk anhydrid (CE no 243‑072‑0), hexahydro-1-metylftalisk anhydrid (CE no 256‑356‑4) och hexahydro-3-metylftalisk anhydrid (CE no 260‑566‑1) (nedan kallade MHHPA).
8

I 33 § AufenthG, med rubriken ”Barn som föds i Tyskland”, föreskrivs följande: ”Med avvikelse från vad som anges i 5 § och 29 § punkt 1 led 2 gäller att ett uppehållstillstånd ex officio får beviljas för ett barn som föds i Tyskland om en av föräldrarna har ett uppehållstillstånd, ett bosättningstillstånd eller ett permanent EU-uppehållstillstånd. Om båda föräldrarna, eller den förälder som är ensam vårdnadshavare, vid tidpunkten för födseln har ett uppehållstillstånd, ett bosättningstillstånd eller ett permanent EU-uppehållstillstånd, ska det barn som har fötts i Tyskland beviljas uppehållstillstånd ex officio. Ett barn som har fötts i Tyskland, vars far eller mor vid tidpunkten för födseln innehar en visering eller har rätt att uppehålla sig i Tyskland utan visering, ska anses ha rätt att uppehålla sig i landet fram till dess att viseringen eller den lagenliga vistelsen utan visering har löpt ut.”
5

Artikel 3.1 i förordningen har följande lydelse: ”Denna förordning skall tillämpas på domar, förlikningar som ingåtts inför domstol och officiella handlingar avseende obestridda fordringar. En fordran skall anses som obestridd, om a) gäldenären uttryckligen har godkänt den genom att medge den eller genom en förlikning som godkänts av domstolen eller som ingåtts inför domstolen under förfarandet, eller b) gäldenären aldrig har bestritt den i enlighet med relevanta processuella krav i ursprungsmedlemsstatens lagstiftning under domstolsförfarandet, eller c) gäldenären först har bestritt fordran under domstolsförfarandet men därefter inte har inställt sig personligen eller företrätts av ombud vid domstolsförhandlingen avseende denna fordran, under förutsättning att ett sådant handlande innebär ett tyst godtagande av fordran eller av de förhållanden som görs gällande av borgenären enligt ursprungsmedlemsstatens lagstiftning, eller d) gäldenären uttryckligen har godkänt den i en officiell handling.”
24

Court of Appeal (England & Wales) (appellationsdomstol för England & Wales, Förenade kungariket) avslog Secretary of States överklagande av Upper Tribunals (domstol i andra instans) avgörande. Secretary of State överklagade till Supreme Court of the United Kingdom (Förenade kungarikets högsta domstol).
5

Artikel 10a, med rubriken ”Förlikningsförfarande i kartellärenden”, i kommissionens förordning (EG) nr 773/2004 av den 7 april 2004 om kommissionens förfaranden enligt artiklarna [101] och [102 FEUF] (EUT L 123, 2004, s. 18), i dess lydelse enligt förordning nr 622/2008 (nedan kallad förordning nr 773/2004), har följande lydelse: ”1. Efter det att kommissionen har inlett ett förfarande enligt artikel 11.6 i förordning … nr 1/2003 får den fastställa en tidsfrist inom vilken parterna skriftligen får ange att de är beredda att inleda förlikningsdiskussioner i syfte att eventuellt ge in förlikningsinlagor. Kommissionen ska inte vara skyldig att beakta svar som inkommer efter det att tidsfristen har löpt ut. … 2. Kommissionen får underrätta de parter som deltar i förlikningsdiskussioner om a) de invändningar den avser att framföra mot dem, b) den bevisning som ligger till grund för invändningarna, c) icke-konfidentiella versioner av alla angivna tillgängliga handlingar som finns förtecknade i akten vid den tidpunkten, om partens begäran är motiverad för att parten ska kunna bestämma sin inställning till en tidsperiod eller någon annan aspekt av kartellen, d) högsta och lägsta nivå för de böter som kan komma att åläggas. … Om det görs framsteg i förlikningsdiskussionerna får kommissionen fastställa en tidsfrist inom vilken parterna får åta sig att följa förlikningsförfarandet genom att ge in förlikningsinlagor i vilka de återger resultaten av förlikningsdiskussionerna och medger sitt deltagande i en överträdelse av artikel [101 FEUF] och sitt ansvar för denna. Innan kommissionen fastställer en tidsfrist för att ge in förlikningsinlagorna ska de berörda parterna ha rätt att på begäran och i god tid få de uppgifter som anges i artikel 10a.2 första stycket. Kommissionen ska inte vara skyldig att beakta förlikningsinlagor som inkommer efter det att tidsfristen har löpt ut. 3. Om det meddelande om invändningar som delges parterna beaktar innehållet i deras förlikningsinlagor, ska de berörda parternas skriftliga svar på meddelandet om invändningar, vilket ska ges in inom en av kommissionen fastställd tidsfrist, bekräfta att det meddelande om invändningar som riktats mot dem beaktar innehållet i deras förlikningsinlagor. Kommissionen får då gå vidare och fatta ett beslut enligt artikel 7 och artikel 23 i förordning … nr 1/2003 efter samråd med den rådgivande kommittén för kartell- och monopolfrågor enligt artikel 14 i förordning … nr 1/2003. 4. Kommissionen kan när som helst under förfarandet besluta att helt och hållet avbryta förlikningsdiskussionerna i ett visst ärende eller med en eller flera parter, om den anser att några effektivitetsvinster i förfarandet sannolikt inte kommer att uppnås.”
4

I artikel 38.1 i tullkodexen föreskrevs följande: ”Varor som förs in till gemenskapens tullområde skall utan dröjsmål av den person som fört in dem till gemenskapen befordras via den rutt som tullmyndigheterna närmare angivit och enligt deras eventuella anvisningar a) till det tullkontor som anvisats av tullmyndigheterna eller till någon annan plats som de anvisat eller godkänt, eller …”
9

Före den åttionde ändringen föreskrevs i 40 § punkt 2 DO.A, vad gäller personer som inte hade fyllt 18 år när de anställdes av en myndighet, att de som var under 16, 17 och 18 år skulle placeras i löneklasserna a, b respektive c i den lönekategori som var tillämplig i enlighet med 37 § DO.A. Det var först efter det att dessa anställda fyllde 18 år som de flyttades upp i den första löneklassen – i vilken löneklass samtliga personer som anställdes av en myndighet efter det att de fyllt 18 år skulle placeras – dock utan att de kunde tillgodoräkna sig tidigare perioder som kunde likställas med studie- och tjänstgöringsperioder. Således kunde inga tidigare studieperioder tillgodoräknas. Vidare var lönen i löneklasserna a, b och c klart lägre än den i första löneklassen. En och samma tjänst gav således olika löner beroende på i vilken ålder tjänsten utövades.
23

Mohamed Daouidi och Bootes Plus ingick ett avtal om tillfällig anställning som motiverades av en ökad arbetsbelastning i restaurangen. Avtalet avsåg 3 månaders deltidsanställning med en arbetstid på 20 timmar i veckan. I avtalet fastställdes en prövotid på 30 dagar. Den 1 juli 2014 kom Mohamed Daouidi och Boots Plus överens om att omvandla nämnda avtal om deltidsanställning till ett avtal om heltidsanställning på 40 timmar per vecka.