II - 1135Mål T-42/06
Bruno Gollnisch
mot
Europaparlamentet
”Immunitet och privilegier — Ledamot av Europaparlamentet — Beslut att inte 
fastställa immunitet och privilegier — Talan om ogiltigförklaring — Intresse 
av att få saken prövad föreligger inte längre — Anledning saknas att döma i 
saken — Skadeståndstalan — Parlamentets kritiserade agerande — Tillräckligt 
klar överträdelse av en rättsregel som har till syfte att ge enskilda rättigheter — 
Orsakssamband”
Tribunalens dom (tredje avdelningen) av den 19 mars 2010  .  .  .  .  .  .  .  . II - 1138
Sammanfattning av domen
1. Talan om ogiltigförklaring — Berättigat intresse av att få saken prövad — Händelse som 
inträffar efter att talan har väckts som innebär att intresset av att få saken prövad bortfaller
(
Artikel 230 EG)
2. Europeiska gemenskapernas immunitet och privilegier — Ledamot av Europaparlamentet — 
Immunitet för åsikter som uttrycks och röster som avläggs som led i utövandet av ställning 
som le
damot — Immunitet under parlamentets sessioner
(
Protokoll om Europeiska gemenskapernas privilegier och immunitet, artiklarna 9 och 10)
II - 1136SAMMANFATTNING — MÅL T-42/06
3. Utomobligatoriskt skadeståndsansvar  — Villkor  — Rättsstridighet  — Begäran om att 
immuniteten ska bestå för en parlamentsledamot som har begärt att det rättsliga förfara n-
det mot honom s
ka vilandeförklaras
(
Artikel 288, andra stycket EG; protokoll om Europeiska gemenskapernas immunitet och 
privilegier, artikel 10, första stycket a)
1. Det finns inte längre anledning att döma 
i saken vad avser ett yrkande om ogiltig -
f
örklaring, om sökanden har förlorat sitt 
berättigade intresse av att få det angripna 
beslutet ogiltigförklarat på grund av en händelse som inträffat under förfaran-
det som medför att ogiltigförklaringen 
av denna rättsakt i sig inte längre kan få rättsliga följder
.
En sökande kan emellertid behålla ett berättigat intresse av att en rättsakt som 
antagits av en institution ogiltigförklaras 
om den åberopade rättsstridigheten ri s-
kerar att upprepas i framtiden oberoende 
av de särskilda omständigheter som gett 
upphov till sökandens talan
.
(se punkterna 61och 68)
2. Den immunitet och de privilegier som 
enligt protokollet till fördraget tillkom -
mer 
Europeiska gemenskaperna är endast a
v praktiskt slag, eftersom de har till syfte 
att undvika att det ställs upp hinder för 
gemenskapens funktion och oavhängig -
het. Privilegierna och immuniteten har 
inte desto mindre uttryckligen beviljats 
p
arlamentets ledamöter samt tjänstemän 
vid gemenskapens institutioner . Den 
omständigheten att privilegierna och imm
uniteten föreskrivs i gemenskapens 
allmänintresse motiverar de befogenhe-ter som institutionerna fått att, i för e-
kommande fall, upphäva immuniteten
. 
Detta innebär emellertid inte att priv i-
le
gierna och immuniteten har beviljats 
gemenskapen i stället för dess tjänst e-
män, övriga anställda och parlamentets ledamöter direkt
. Genom protokollet 
skapas alltså en personlig rätt till förmån f
ör de berörda personerna, vilken säker -
ställs genom den rätt att väcka talan som föreskrivs i fördraget
.
Parlamentet ska tillerkännas ett stort utrymme för skönsmässig bedömning 
när det gäller vilken linje det avser att 
följa till följd av en begäran om vilan -
deförklaring av det rättsliga förfaran -
det enligt artikel  10 första stycket a i protokollet
. Frågan huruvida beslutet 
skulle fattas på grundval av artikel 9 eller ar
tikel  10 första stycket a i protokollet 
II - 1137GOLLNISCH MOT PARLAMENTET
omfattas emellertid inte av parlamentets 
utrymme för skönsmässig bedömning .
(se punkterna 94, 96, 101 och 102)
3. Artikel  10 första stycket a i protokollet 
om Europeiska gemenskapernas imm u-
nit
et och privilegier har följaktligen, i 
förening med nationella bestämmelser som denna artikel hänvisar till, till syfte att inrätta en ordning för den imm u-
nitet som parlamentets ledamöter ska åtnjuta vad avser deras egen stats ter -
ritorium under parlamentets sessioner
. 
Genom denna bestämmelse skapas en p
ersonlig rätt till förmån för de berörda 
personerna och bestämmelsen utgör följ-aktligen en rättsregel som har till syfte att ge parlamentsledamöterna som omfattas 
därav rättigheter
. Härav följer att parl a-
men
tet, genom att underlåta att uttala 
sig på grundval av denna bestämmelse, 
gjorde sig skyldigt till ett tillräckligt klart å
sidosättande av en rättsregel som ger 
enskilda rättigheter .
Beslutet att begära att det rättsliga för -
farandet skulle vilandeförklaras utgör 
inte en nödvändig följd av en ansökan till 
parlamentet med detta syfte, med hän-syn till det stora utrymme för skönsmä s-
sig bedömning som parlamentet förfogar över på området
. Parlamentet skulle näm -
ligen lik
a väl ha kunnat anta ett beslut att 
begära att det rättsliga förfarandet skulle vilandeförklaras som ett beslut att inte begära att det rättsliga förfarandet skulle 
vilandeförklaras
. Den omständigheten 
att parlamentet med stöd av en felaktig 
rä
ttslig grund inte efterkom ansökan 
om att det skulle begära att det rätt s-
liga förfarandet vilandeförklarades, kan följaktligen inte utgöra den direkta och 
avgörande orsaken till den påstådda sk a-
dan, förutsatt att den kan bevisas
.
(se punkterna 108 och 115–117)