Beslut meddelat av domstolens ordförande den 19 juli 1995. - Europeiska kommissionen mot Atlantic Container Line AB m.fl.. - Överklagande - Beslut meddelat av ordföranden för förstainstansrätten angående en ansökan om interimistiska åtgärder - Konkurrens - Kombinerade transporter. - Mål C-149/95 P-R.



Rättsfallssamling 1995 s. I-02165



Sammanfattning



Nyckelord

1 Överklagande - Grunder - Felaktig bedömning av omständigheterna - Avvisning - Tillämpning med avseende på överklagande av ett beslut angående interimistiska åtgärder

(EG-fördraget, artikel 168 A, stadgan för Europeiska gemenskapernas domstol, artikel 50 andra stycket, och artikel 51 första stycket)

2 Interimistiskt förfarande - Uppskov med verkställighet - Interimistiska åtgärder - Villkor för beviljande - Prima facie-prövning - Allvarlig och irreparabel skada - Förstainstansrättens utrymme för skönsmässig bedömning i fråga om interimistiska åtgärder

(EG-fördraget, artiklarna 185 och 186, domstolens rättegångsregler, artikel 83.2, förstainstansrättens rättegångsregler, artikel 104.2)

3 Interimistiskt förfarande - Uppskov med verkställighet - Interimistiska åtgärder - Villkor för beviljande - Brådska - Risk för nära förestående allvarlig och irreparabel skada - Begrepp

(EG-fördraget, artiklarna 185 och 186, domstolens rättegångsregler, artikel 83.2, förstainstansrättens rättegångsregler, artikel 104.2)

4 Interimistiskt förfarande - Uppskov med verkställighet - Villkor för beviljande - Avvägning av samtliga ifrågavarande intressen - Begrepp

(EG-fördraget, artikel 185)

5 Överklagande - Grunder - Otillräcklig motivering - Tillämpning vid beslut om interimistiska åtgärder

Sammanfattning

6 Bestämmelserna i artikel 168a i EG-fördraget och i artikel 51 första stycket i domstolens stadga, enligt vilka ett överklagande endast kan avse rättsfrågor vilket utesluter en bedömning av sakförhållandena, är tillämpliga även på ett överklagande i enlighet med artikel 50 andra stycket i nämnda stadga mot ett beslut meddelat av förstainstansrätten angående interimistiska åtgärder.

7 Uppskov med verkställigheten av en rättsakt och interimistiska åtgärder kan beviljas av domstolen i det interimistiska förfarandet om det fastställs att beviljandet faktiskt och rättsligt framstår som nödvändigt vid en första bedömning (fumus boni juris) och att det är brådskande på det sättet att de - för att undvika en allvarlig och irreparabel skada av sökandens intressen - måste förordnas och få rättsverkan redan innan målet i sak avgörs. De skall för övrigt vara interimistiska på det sättet att de varken får föregripa domstolens avgörande av de omtvistade rättsliga och faktiska frågorna eller på förhand motverka konsekvenserna av det beslut som senare skall fattas i sak i målet.

Vid denna helhetsbedömning förfogar domstolen i det interimistiska förfarandet över ett omfattande utrymme för skönsmässig bedömning och är fri att med avseende på de särskilda omständigheterna i fallet i fråga avgöra sättet att pröva om dessa villkor är uppfyllda liksom i vilken ordning denna prövning skall utföras, då det inte finns någon bestämmelse i gemenskapsrätten i vilken det föreskrivs ett redan upprättat analysschema för bedömningen av om det är nödvändigt att bevilja interimistiska åtgärder.

8 För att den förutsättning för att kunna bevilja uppskov med genomförandet eller interimistiska åtgärder - vilken rör det förhållandet att sökanden riskerar att åsamkas en allvarlig och irreparabel skada - skall vara uppfylld, är det inte nödvändigt att det med absolut visshet är fastställt att skadan är nära förestående. Det är tillräckligt att den ifrågavarande skadan, särskilt då den beror på förekomsten av ett antal faktorer, är förutsägbar med en tillräcklig grad av sannolikhet.

9 Då domstolen i det interimistiska förfarandet i samband med en ansökan om uppskov med verkställighet, i vilken det hävdas att sökanden riskerar att åsamkas en allvarlig och irreparabel skada, företar en avvägning mellan de olika intressena i fråga, skall de pröva om en eventuell ogiltigförklaring av det omtvistade beslutet av den domstol som dömer i saken skulle göra det möjligt att ändra på den situation som skulle ha uppstått på grund av beslutets omedelbara verkställighet och omvänt - om uppskov med verkställighet av beslutet skulle förhindra det från att ha full verkan för det fall att talan i saken skulle ogillas.

10 Det kan inte krävas att förstainstansrätten när den beslutar i ett interimistiskt förfarande uttryckligen besvarar alla faktiska och rättsliga frågor som har uppkommit under förfarandet avseende interimistiska åtgärder. Det är tillräckligt att de skäl som angivits på ett rättsenligt sätt motiverar beslutet med beaktande av omständigheterna i fallet i fråga, och gör det möjligt för domstolen att utöva sin domstolsprövning.