I ‑ 2413Mål C-442/06
Europeiska gemenskapernas kommission
mot
Republiken Italien
”Fördragsbrott — Direktiv 1999/31/EG — Deponering av avfall — Nationella 
bestämmelser om befintliga deponier — Felaktigt införlivande”
Domstolens dom (andra avdelningen) av den 10 april 2008    .    .    .    .    .    .    .    .    .    .  I ‑ 2417
Sammanfattning av domen
 1.  Talan om fördragsbrott — Administrativt förfarande — Formell underrättelse
  (Artikel 226 EG)
 2.  Talan om fördragsbrott — Kommissionens rätt att inleda ett förfarande — Utövandet är 
oberoende av om det föreligger ett berättigat intresse av att få saken prövad
  (Artikel 226 EG)
I ‑ 2414SAMMANFATTNING — MÅL C‑442/06
 3.  Medlemsstater — Skyldigheter — Genomförande av direktiv — Fördragsbrott — Invänd -
ning grundad på att ett direktiv genomförts för sent — Otillåten
  (Artikel 226 EG)
 4.  Miljö — Avfall — Deponering av avfall — Direktiv 1999/31
  (Artikel 226 EG; rådets direktiv 1999/31, artiklarna 2–13)
 5.  Talan om fördragsbrott — Den frist som ålagts medlemsstaten i det motiverade yttrandet 
— Fördragsbrottet har upphört vid en senare tidpunkt — Intresse av att väcka talan
  (Artikel 226 EG)
 6.  Miljö — Avfall — Deponering av avfall — Direktiv 1999/31
  (Artikel 226 EG; rådets direktiv 1999/31, artikel 14 d i)
 1 .  Ett korrekt genomförande av det admi ‑
nistrativa förfarande som föreskrivs i 
artikel  226  EG utgör en grundläggande 
garanti som åsyftas genom fördraget 
inte bara som ett skydd för medlems ‑
statens rättigheter, utan också för att 
säkerställa att ett eventuellt domstols ‑
förfarande får ett klart avgränsat tviste ‑
föremål . Det följer av detta syfte att en 
formell underrättelse dels ska avgränsa 
tvisteföremålet och förse den medlems ‑
stat som ges tillfälle att yttra sig med 
de upplysningar som är nödvändiga 
för att denna ska kunna förbereda sitt 
försvar, dels ge denna stat möjlighet 
att vidta rättelse innan talan väcks vid 
domstolen . När kommissionen sänder 
en kompletterande formell underrättelse 
till en medlemsstat och fastställer en ny 
frist för denna medlemsstat att yttra sig 
innan den sänder denna medlemsstat ett 
motiverat yttrande grundat på samma 
anmärkningar som de som hade angetts 
i den kompletterande formella under ‑
rättelsen inskränker detta inte rätten 
till försvar, eftersom den ovannämnda 
medlemsstaten har haft tillfälle att förbe ‑reda sitt försvar innan den mottog det 
motiverade yttrandet .
  (se punkterna 22 och 23)
 2 .  En medlemsstat som inte inom före ‑
skriven frist har genomfört ett gemen ‑
skapsdirektiv — och mot vilken 
kommissionen har väckt fördragsbrotts ‑
talan, vars föremål inte är denna under ‑
låtenhet att genomföra direktivet, utan 
att medlemsstaten har åsidosatt en skyl ‑
dighet som följer av direktivet — kan inte 
med framgång åberopa att den inte har 
I ‑ 2415KOMMISSIONEN MOT ITALIEN
vidtagit åtgärder som är nödvändiga för 
att genomföra direktivet, för att motsätta 
sig att talan upptas till sakprövning och 
invända att det saknas intresse av att få 
saken prövad .
  (se punkterna 30 och 31)
 3 .  En medlemsstat kan inte åberopa att 
den har införlivat ett direktiv  för sent 
som grund för att underlåta att full ‑
göra andra skyldigheter enligt samma 
direktiv  eller fullgöra dessa för sent . 
När ett direktiv  innehåller otvetydiga 
skyldigheter för de behöriga nationella 
myndigheterna, kan medlemsstater som 
inte har införlivat detta direktiv inte anse 
sig befriade från skyldigheten att fullgöra 
dessa skyldigheter efter det att fristen 
för införlivande har löpt ut och de kan 
inte genom att införa övergångsbestäm ‑
melser hindra att bestämmelserna i detta 
direktiv tillämpas . Att ge en medlemsstat 
en sådan möjlighet vore detsamma som 
att ge den en möjlighet att skjuta fram 
fristen för införlivande .
  (se punkt 33)
 4 .  En medlemsstat som antar och bibe ‑
håller en nationell lagstiftning som inte 
innehåller några föreskrifter om att 
artiklarna  2–13 i direktiv  1999/31 om 
deponering av avfall, vilka avser nya deponier, ska tillämpas på deponier som 
godkänts efter det att fristen för införli ‑
vande av detta direktiv löpte ut och före 
det att denna lagstiftning trädde i kraft 
har underlåtit att uppfylla sina skyldig ‑
heter enligt detta direktiv .
  (se punkterna 34,  
35 och 51 samt domslutet)
 5 .  Förekomsten av ett fördragsbrott ska 
bedömas mot bakgrund av den situation 
som rådde i medlemsstaten vid utgången 
av den frist som har angetts i det moti ‑
verade yttrandet . Även om fördrags ‑
brottet har upphört efter utgången av 
denna tidsfrist, finns det fortfarande ett 
intresse av att målet avgörs, bland annat i 
syfte att fastställa grunden för det ansvar 
som en medlemsstat kan ha till följd av 
fördragsbrottet, bland annat gentemot 
dem vars rättigheter berörs av nämnda 
fördragsbrott
  (se punkt 42)
 6 .  En medlemsstat som antar övergångs ‑
bestämmelser avseende hantering av 
farligt avfall som tillämpas endast på nya 
I ‑ 2416SAMMANFATTNING — MÅL C‑442/06
deponier och som inte innehåller några 
övergångsbestämmelser beträffande 
avfallshantering vid befintliga deponier 
har underlåtit att uppfylla sina skyldig ‑
heter enligt direktiv  1999/31 om depo ‑
nering av avfall . Härigenom säkerställs 
nämligen inte att artikel 14 d i i det ovan ‑
nämnda direktivet införlivas . I denna 
artikel  föreskrivs att övergångsbestäm ‑
melserna i artiklarna  4, 5 och 11 i, och 
bilaga II till, detta direktiv ska tillämpas 
på befintliga deponier för farligt avfall inom ett år efter utgången av fristen för 
införlivande av direktivet, det vill säga 
från och med den 16  juli  2002 . Detta 
gäller oberoende av tiden för förfarandet 
för omställning av befintliga deponier 
som ska vara slutfört den 16 juli 2009 .
  (se punkterna 46,  
47 och 51 samt domslutet)