SV Europeiska unionens officiella tidning C 30/40

Talan väckt den 8 oktober 2010 — Islamic Republic of Iran Shipping Lines m.fl. mot Europeiska unionens råd

(Mål T-489/10)

()

2011/C 30/73

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Tehran, Iran), Bushehr Shipping Co. Ltd (Valletta, Malta), Cisco Shipping Company Limited (Seoul, Sydkorea), Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Tehran), Irano Misr Shipping Co. (Tehran), Irinvestship Ltd (London, Förenade kungariket), IRISL (Malta) Ltd (Sliema, Malta), IRISL Club (Tehran), IRISL Europe GmbH (Hamburg) (Hamburg, Tyskland), IRISL Marine Services and Engineering Co. (Tehran), IRISL Multimodal Transport Company (Tehran), ISI Maritime Ltd (Malta) (Valletta), Khazer Shipping Lines (Bandar Anzali) (Gilan, Iran), Leadmarine (Singapore), Marble Shipping Ltd (Malta) (Sliema, Malta), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Tehran), Shipping Computer Services Co. (SCSCOL) (Tehran), Soroush Saramin Asatir (SSA) (Tehran), South Way Shipping Agency Co. Ltd (Tehran), Valfajr 8th Shipping Line Co. (Tehran) (ombud: F. Randolph, M. Lester, Barristers och M. Taher, Solicitor)

Svarande: Europeiska unionens råd

Sökandenas yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

— ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) nr 668/2010 av den 26 juli 2010 om genomförande av artikel 7.2 i förordning (EG) nr 423/2007 om restriktiva åtgärder mot Iran (1) och rådets beslut 2010/413/GUSP av den 26 juli 2010 om restriktiva åtgärder mot Iran och om upphävande av gemensam ståndpunkt 2007/140/Gusp (2) i den del dessa avser sökanden,

— förplikta rådet att ersätta sökandenas rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Sökandena, som är rederier med säte i Iran, Förenade kungariket, Malta, Tyskland, Singapore och Sydkorea, yrkar delvis ogiltigförklaring av rådets genomförandeförordning nr 668/2010 och av rådets beslut 2010/413/GUSP i den del sökandena upptas i förteckningen över fysiska och juridiska personer, enheter och organ vars tillgångar och ekonomiska resurser ska frysas i enlighet med denna bestämmelse.

Sökandena har åberopat fyra grunder till stöd för sin talan.

Sökandena har för det första gjort gällande att den angripna förordningen och det angripna beslutet innebär ett åsidosättande av sökandenas rätt till försvar och till en verksam domstolsprövning eftersom de inte innehåller några bestämmelser om ett förfarande för att meddela sökandena den bevisning som låg till grund för beslutet att frysa deras tillgångar, eller för att göra det möjligt för dessa att yttra sig på ett meningsfullt sätt över denna bevisning. Sökandena har vidare hävdat att skälen i förordningen och beslutet innehåller allmänna och vaga påståenden som saknar stöd. Dessa påståenden avser två av sökandenas agerande. Beträffande övriga sökande tillhandahålls inte någon annan bevisning eller upplysning än en ospecificerad anknytning till den förste sökanden. Rådet har enligt sökandenas uppfattning inte lämnat tillräckliga upplysningar för att ge sökandena möjlighet att avge yttranden. En domstol har därför inte möjlighet att pröva huruvida rådets beslut och bedömning var välgrundade och grundade på övertygande bevisning.

Sökandena har för det andra gjort gällande att rådet inte angav tillräckliga skäl för att låta de ifrågasatta åtgärderna omfatta dem. Rådet åsidosatte därmed sin skyldighet att ange de specifika och konkreta skälen för sitt beslut och ange de individuella och specifika skäl som medfört att det ansåg att sökandena stödde kärnvapenspridning.

Sökandena har för det tredje gjort gällande att de ifrågasatta åtgärderna utgör en omotiverad och oproportionerlig begränsning av sökandenas rätt till egendom och frihet att bedriva yrkesverksamhet. Åtgärderna för frysning av sökandenas tillgångar har påtaglig och långvarig inverkan på sökandenas grundläggande rättigheter. Sökandena har hävdat att den omständigheten att de omfattas av åtgärden inte har något rationellt samband med den angripna förordningens och det angripna beslutets syfte, eftersom anklagelserna mot sökandena inte avser kärnvapenspridning. Rådet har i vart fall inte visat att en fullständig frysning av sökandenas tillgångar är det minst betungande sättet att säkerställa detta syfte, och inte heller att den påtagliga skada som sökandena åsamkas är motiverad och proportionerlig.

Sökandena har för det fjärde gjort gällande att rådet gjorde en uppenbart oriktig bedömning när det slog fast att kriterierna i den angripna förordningen och det angripna beslutet var uppfyllda vad avser sökandena. Inte något av de påståenden som gjorts gällande mot någon av dem avser kärnvapenspridning eller kärnvapen. Påståendet att vissa av sökandena ägs eller kontrolleras av den förste sökanden eller utgör dennes ombud är inte tillräckligt för att uppfylla dessa kriterier. Enligt sökandenas uppfattning har rådet därför inte gjort en bedömning av de faktiska omständigheterna.

(1) EUT L 195, s. 25.

(2) EUT L 195, s. 39