Förstainstansrättens dom (andra avdelningen) av den 19 september 2001. - The Procter & Gamble Company mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller). - Gemenskapsvarumärke - Formen på en produkt för tvätt- eller diskmaskiner - Tredimensionellt varumärke - Absoluta registreringshinder - Artikel 7.1 b i förordning (EG) 40/94. - Mål T-119/00.



Rättsfallssamling 2001 s. II-02761

Pub.RJ s. Pub somm



Sammanfattning

Parter

Domskäl

Domslut



Nyckelord

1. Gemenskapsvarumärke - Prövningsförfarande - Talan vid gemenskapsdomstol - Talan om ogiltigförklaring - Berättigat intresse av att få saken prövad

(Förordning nr 40/94, artikel 63)

2. Gemenskapsvarumärke - Definition och förvärv av ett gemenskapsvarumärke - Kännetecken som kan utgöra ett varumärke - Former - Färger - Villkor - Särskiljningsförmåga

(Förordning nr 40/94, artiklarna 4 och 7.1 b)

3. Gemenskapsvarumärke - Definition och förvärv av ett gemenskapsvarumärke - Absoluta registreringshinder - Varumärke som saknar särskiljningsförmåga - Tredimensionella varumärken som består av varans form och färg - Särskiljningsförmåga - Bedömningskriterier

(Förordning nr 40/94, artikel 7.1 b)

4. Gemenskapsvarumärke - Definition och förvärv av ett gemenskapsvarumärke - Absoluta registreringshinder - Varumärke som saknar särskiljningsförmåga - Beståndsdelar i ett tredimensionellt varumärkes utförande som erinrar om vissa av varans egenskaper utan att därmed vara en beskrivning - Betydelse för bedömningen av särskiljningsförmågan

(Förordning nr 40/94, artikel 7.1 b och 7.1 c)

5. Gemenskapsvarumärke - Definition och förvärv av ett gemenskapsvarumärke - Absoluta registreringshinder - Varumärke som saknar särskiljningsförmåga - Tredimensionellt varumärke - Kvadratisk tablett med lätt rundade kanter och hörn och med ett vitt skikt med gula och blå prickar för produkter för tvätt- eller diskmaskiner

(Förordning nr 40/94, artikel 7.1 b)

Sammanfattning

1. En talan väckt med stöd av artikel 63 i förordning nr 40/94 om gemenskapsvarumärken kan endast upptas till prövning om sökanden har ett intresse av att få rättsakten i fråga ogiltigförklarad. Ett sådant intresse föreligger endast om ogiltigförklaringen av denna rättsakt i sig kan få rättsverkningar.

( se punkt 12 )

2. Det framgår av artikel 4 i förordning nr 40/94 om gemenskapsvarumärken att såväl en varas form som dess färger räknas till de kännetecken som kan utgöra ett gemenskapsvarumärke. Emellertid medför inte den omständigheten att ett slags kännetecken allmänt sett är ägnat att utgöra ett varumärke att alla kännetecken av detta slag nödvändigtvis har särskiljningsförmåga i förhållande till en bestämd vara eller tjänst i den mening som avses i artikel 7.1 b i förordning nr 40/94.

( se punkt 51 )

3. I artikel 7.1 b i förordning nr 40/94 om gemenskapsvarumärken görs ingen åtskillnad mellan olika slags varumärken. Kriterierna för bedömning av särskiljningsförmågan hos tredimensionella varumärken som utgörs av själva varans form skiljer sig således inte från de kriterier som tillämpas för andra slags varumärken.

Vid tillämpningen av dessa kriterier måste hänsyn emellertid tas till den omständigheten att den berörda allmänheten inte nödvändigtvis uppfattar ett tredimensionellt varumärke som utgörs av själva varans form och färger på samma sätt som ett ordmärke, ett figurmärke eller ett tredimensionellt varumärke som inte utgörs av varans form. Allmänheten är nämligen van vid att omedelbart uppfatta de sistnämnda varumärkena som utmärkande kännetecken för en vara, vilket inte nödvändigtvis gäller för kännetecken som sammanfaller med själva varans utseende.

( se punkterna 54 och 55 )

4. Det är inte möjligt att av ett tredimensionellt varumärkes beståndsdelar, som erinrar om vissa av varans egenskaper, dra den slutsatsen att de kan anses vara en beskrivning i den mening som avses i artikel 7.1 c i förordning nr 40/94 om gemenskapsvarumärken. Någon sådan förmåga finns nämligen inte om målgruppen har fått uppfattningen att förekomsten av sådana beståndsdelar ger en antydan om vissa av produktens egenskaper, och inte anger dess ursprung.

( se punkt 60 )

5. Enligt artikel 7.1 b i förordning nr 40/94 om gemenskapsvarumärken får inte "varumärken som saknar särskiljningsförmåga" registreras. Det tredimensionella varumärke för produkter för tvätt- och diskmaskiner, för vilket registrering begärts, som har formen av en kvadratisk tablett med lätt rundade kanter och hörn och med ett vitt skikt med gula och blå prickar, saknar i detta avseende särskiljningsförmåga.

Med hänsyn till det helhetsintryck som den omtvistade tablettens form och färgsammansättning ger, gör emellertid det begärda varumärket, som utgörs av en kombination av beståndsdelar i utförandet som spontant kommer i åtanke och som är typiska för varan i fråga, det inte möjligt för den berörda allmänheten att särskilja de avsedda varorna från varor med annat ursprung i handeln när den skall göra ett val vid inköp.

( se punkterna 62, 64 och 69 )

Parter

I mål T-119/00,

Procter & Gamble Company, Cincinnati, Ohio (Amerikas förenta stater), företrätt av advokaterna C. van Nispen och G. Kuipers, med delgivningsadress i Luxemburg,

sökande,

mot

Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller), företrädd av A. von Mühlendahl, D. Schennen och C. Røhl Søberg, samtliga i egenskap av ombud,

svarande,

angående en talan om ogiltigförklaring av det beslut som fattats av första överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) den 29 februari 2000 (ärende R 519/1999-1), vilket delgavs sökanden den 3 mars 2000,

meddelar

FÖRSTAINSTANSRÄTTEN (andra avdelningen)

sammansatt av ordföranden A.W.H. Meij samt domarna A. Potocki och J. Pirrung,

justitiesekreterare: byrådirektören D. Christensen,

med beaktande av den ansökan som ingavs till förstainstansrättens kansli den 3 maj 2000,

med beaktande av den svarsinlaga som ingavs till förstainstansrättens kansli den 28 juli 2000,

efter förhandlingen den 5 april 2001,

följande

Dom

_

Domskäl

...

Domslut

På dessa grunder beslutar

FÖRSTAINSTANSRÄTTEN (andra avdelningen)

följande dom:

1) Talan ogillas.

2) Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad.