ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
83

Den andra delen av detta avsnitt rör iakttagandet av rätten till försvar och rätten till ett effektivt domstolsskydd för varje person som är uppförd i förteckningen. När det särskilt gäller sökanden anges att uppgifterna i rådets ärendeakt visar att hans rätt till försvar och rätt till ett effektivt domstolsskydd, inklusive hans grundläggande rättighet att få sin sak prövad inom skälig tid av en oberoende och opartisk domstol, har respekterats i samband med de straffrättsliga förfaranden som rådet har grundat sig på, vilket bland annat framgår av ”undersökningsdomarens beslut av den 1 mars 2017 och den 5 oktober 2018 om tillstånd till en särskild utredning i den tilltalades utevaro”. Dessutom har rådet påpekat att ”försvaret underrättades om slutförandet av förundersökningar under 2017 respektive 2018 och att det sedan dess har erhållit material från det straffrättsliga förfarandet för att kunna sätta sig in i det”, att sökandens försvar höll på att sätta sig in i brottmålsakten och att den långa tiden för att sätta sig in i ärendet skulle tillskrivas försvaret (se punkt 40 ovan).
54

För det andra ska, såsom framgår av punkt 49 ovan, de studier som utförs av den som ansöker om godkännande av ett verksamt ämne göra det möjligt att bedöma effektiviteten av den representativa biocidprodukten, bland annat under realistiska, värsta tänkbara förhållanden under vilka biocidprodukten får användas. Hur varor som behandlats med biocidprodukten eller som innehåller denna produkt kan användas ska även beaktas i dessa studier. Sådana tester ska tillhandahållas för varje typ av produkt för vilken sökanden har lämnat in en ansökan om godkännande av det verksamma ämnet.
24

Vidare gäller, tvärtemot vad kommissionen har hävdat i dupliken, att sökandens åberopande av artikel 45 FEUF i repliken, bland annat vad gäller tolkningen av denna artikel i domen Brouillard I, inte har skett för sent i förevarande mål och kan därför inte avvisas med stöd av artikel 84.1 i rättegångsreglerna, enligt vilken nya grunder inte får åberopas under rättegången, såvida de inte föranleds av rättsliga eller faktiska omständigheter som framkommit först under rättegången. Såsom framgår av punkt 16 ovan utgör åberopandet av artikel 45 FEUF i repliken endast en utvidgning av de grunder som uttryckligen anförts i ansökan, eftersom sökanden i denna ansökan i huvudsak har påtalat underlåtenheten att beakta värdet av hans franska examensbevis i Kroatien och hans yrkeserfarenhet, delvis förvärvad utanför Kroatien, som är omständigheter som kan vara direkt relevanta vid bedömningen av en rättsakt mot bakgrund av de krav som följer av denna bestämmelse, såsom de tolkats i domen Brouillard I (se, för ett liknande resonemang och analogt, dom av den 19 maj 1983, Verros/parlamentet,306/81, EU:C:1983:143, punkterna 9 och 10, och dom av den 26 februari 2016, Bodson m.fl./EIB,T‑240/14 P, EU:T:2016:104, punkt 30). Vad särskilt gäller åberopandet av domen Brouillard I, ska det preciseras att det inte finns något som hindrar en sökande från att åberopa ytterligare prejudikat under förfarandets gång, när de utgör stöd till en grund vilken i sig kan leda till att talan prövas.
11

Den 7 september 2019 svarade sökanden nämnda avdelningschef per e‑post och betonade att medicinska skäl inte motiverade uppskjutningen av datumet för utplaceringen. Sökanden påpekade att han samma dag hade mottagit ett meddelande från EUCAP Somalias förtroendeläkare, enligt vilket han skulle komplettera de obligatoriska uppgifter som krävs för den medicinska förberedelsen av hans utplacering och att han hade besvarat detta. Han erinrade om att han redan den 10 augusti 2019 hade ingett det medicinska frågeformuläret som hade bifogats formuläret om hans hälsotillstånd, vederbörligen ifyllt. Han uppgav att han hade lämnat all den information som EUCAP Somalia hade begärt under rekryteringsförfarandet, som hade inletts i mars 2019.
47

Vad gäller EUIPO:s utrymme för skönsmässig bedömning av huruvida bevis som lämnats in för sent eventuellt ska beaktas, kan det särskilt vara motiverat att EUIPO, när den prövar en ogiltighetsansökan, beaktar bevis som lämnats in för sent när den anser att dessa vid ett första påseende har en faktisk inverkan på utgången av den ansökan om ogiltighetsförklaring som lämnats in vid EUIPO, och att i vilket skede av förfarandet bevisen lämnas in och tillhörande omständigheter inte utgör hinder för att beakta dessa bevis. Härav följer att det ankommer på tribunalen att bedöma huruvida överklagandenämnden på ett effektivt sätt utnyttjade sitt stora utrymme för skönsmässig bedömning för att, med angivande av en motivering och med vederbörlig hänsyn till samtliga relevanta omständigheter, avgöra huruvida de bevis som för första gången åberopats vid nämnden ska beaktas när den fattar sitt beslut. Det ankommer dessutom på tribunalen att kontrollera att överklagandenämnden har använt sitt utrymme för skönsmässig bedömning enligt artikel 63.2 i förordning nr 6/2002 på ett lämpligt sätt (se dom av den 5 juli 2017, Dörrhandtag, T‑306/16, ej publicerad, EU:T:2017:466, punkterna 17 och 18 och där angiven rättspraxis).
75

Exempelvis medför de tröskelvärden som fastställs i enlighet med del C i bilaga IV till den angripna genomförandeförordningen att 57,7 procent av de druvsorter som förs in i det italienska registret över vinodlingar inte får saluföras, eftersom det inte finns några kloner som kan garantera att tröskelvärdet noll för förekomsten av reglerade EU-icke-karantänskadegörare iakttas. Saluföringsförbudet skulle hindra från att i minst tio år förnya eller genomföra nyplantering av inhemska sorter som omfattas av ursprungsbeteckningar eller geografiska beteckningar och skulle leda till en genomgripande förenkling av vissa biotyper av sorter. Den betydande minskningen av den biologiska mångfalden inom varje sort är framför allt resultatet av de saneringsåtgärder som ska vidtas för att bekämpa virus, viroider och virusliknande sjukdomar. Dessa skadliga effekter ger inte någon nytta och garanterar inte heller att de sanerade växterna inte blir infekterade via vektorinsekter efter planteringen. Kommissionen borde emellertid ha beaktat dessa effekter vid sin bedömning av de oacceptabla ekonomiska konsekvenserna av reglerade EU-icke-karantänskadegörare på växter för plantering. Den aktuella situationen visar däremot att förekomsten av reglerade EU-icke-karantänskadegörare, som är föremål för de omtvistade delarna av bilaga IV till den angripna genomförandeförordningen, inte har påverkat de berörda jordbruksföretagens lönsamhet, vilket innebär att förekomsten av reglerade EU-icke-karantänskadegörare i den mening som avses i artikel 36 e i förordning 2016/2031 inte kan anses ha några oacceptabla ekonomiska konsekvenser.
30

För det andra erinrade kommissionen, i punkt 25 i det angripna beslutet, om att det stöd som var föremål för Lufthansabeslutet kunde användas av DLH för att hjälpa de andra företag som ingår i Lufthansakoncernen, vilka inte befann sig i ekonomiska svårigheter den 31 december 2019, inbegripet AUA. I punkt 85 i det angripna beslutet förklarade kommissionen att den, i samband med kontrollen av proportionaliteten av det stöd som var föremål för Lufthansabeslutet, i enlighet med punkt 54 i meddelandet av den 19 mars 2020 med rubriken ”Tillfällig ram för statliga stödåtgärder till stöd för ekonomin under det pågående utbrottet av covid19” (EUT C 91 I, 2020, s. 1), ändrat den 3 april 2020 (EUT C 112 I, 2020, s. 1), den 13 maj 2020 (EUT C 164, 2020, s. 3) och den 29 juni 2020 (EUT C 218, 2020, s. 3) (nedan kallad de tillfälliga rambestämmelserna), hade beaktat de ytterliga stödåtgärder till företagen i Lufthansakoncernen som var beviljade eller planerade i samband med covid-19-pandemin. I samma punkt i det angripna beslutet erinrade kommissionen om att den i Lufthansabeslutet hade funnit att samtliga stödåtgärder som nämns i punkt 8 ovan, inbegripet den aktuella åtgärden och den åtgärd som AUA beviljats enligt det österrikiska stödprogrammet, var begränsade till det minimum som krävdes för att återuppbygga Lufthansakoncernens kapitalstruktur och för att garantera dess bärkraft.
56

Överklagandenämnden gjorde därför en felaktig bedömning när den slog fast att kriteriet avseende affärspraxis principiellt inte var relevant vid prövningen av likheten mellan de motstående varorna. Eftersom överklagandenämnden, på grund av det felet, inte gjorde en konkret prövning av relevansen och därefter, i förekommande fall, av inverkan av det kriteriet vid bedömningen av likheten mellan de motstående varorna, kan tribunalen inte själv avgöra frågan (dom av den 5 juli 2011, Edwin/harmoniseringskontoret, C‑263/09 P, EU:C:2011:452, punkt 72, dom av den 12 juli 2018, Lotte/EUIPO – Nestlé Unternehmungen Deutschland (återgivning av en koala), T‑41/17, ej publicerad, EU:T:2018:438, punkterna 54 och 55 och dom av den 5 december 2019, Idea Groupe/EUIPO – The Logistical Approach (Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there), T‑29/19, ej publicerad, EU:T:2019:841, punkt 91).
17

Den 28 juni 2018 åtalades A av den åklagare som ledde den förundersökning som avses i punkt 16 ovan. Åtalet, som kompletterades den 24 maj 2019, innehöll tre åtalspunkter. Den första åtalspunkten avsåg godtagandet år 2010 av ett muterbjudande från styrelseordföranden i en annan lettisk bank än sökanden, och av själva mutan, i utbyte mot vilken A tillhandahöll rådgivning i syfte att göra det möjligt för banken att undandra sig FKTK:s tillsyn och avstå från att delta i de av FKTK:s möten under vilka frågor om tillsynen av nämnda bank diskuterades. Den andra åtalspunkten avsåg dels godtagandet, efter den 23 augusti 2012, av ett muterbjudande från vice ordföranden i samma banks styrelse i utbyte mot A:s rådgivning i syfte att få till stånd ett upphävande av de begränsningar av verksamheten som FKTK beslutat om och förhindra ytterligare begränsningar, dels A:s mottagande av betalningen av halva mutbeloppet. Den tredje åtalspunkten avsåg penningtvätt i syfte att dölja ursprunget till, överföringarna av och äganderätten till de medel som betalats ut till A, och som motsvarade den muta som avses i den andra åtalspunkten.
147

För övrigt är inte heller det som myndigheterna i Förenade kungariket har anfört oförenligt med den rättspraxis från Judicial Committee of the Privy Council (appellationsdomstolen under riksrådets regi, Förenade kungariket) (nedan kallad JCPC) som åberopades under det administrativa förfarandet och som, även om den inte var bindande, var relevant för tolkningen av artikel 74 ITA 2010. I det beslut som JCPC fattade beträffande Hongkong i målet Commissioner of Inland Revenue v HK-TVB International Ltd [1992] 2 AC 397, angav JCPC nämligen att inkomster som uppbars av ett företag i Hongkong som upplät underlicenser till filmer till bolag i utlandet och som nyttjade dessa i utlandet uppkom i och härstammade från Hongkong. Det ska visserligen påpekas att JCPC i det målet i likhet med sökandena beaktade ett antal specifika omständigheter i det aktuella fallet, däribland den omständigheten att underlicensavtalen hade utarbetats i Hongkong och att vissa tilläggstjänster ibland tillhandahölls från Hongkong. Det ska emellertid påpekas att JCPC även beaktade den omständigheten att en fast avgift betalades till den skattskyldige i Hongkong. Såsom myndigheterna i Förenade kungariket påpekade i sitt yttrande av den 14 november 2013 bekräftade dessutom nämnda beslut av JCPC tydligt att royaltyinkomster som ett bolag i Gibraltar hade kunde uppkomma i eller härstamma från Gibraltar även om de immateriella rättigheterna endast utnyttjades utanför Gibraltar.
29

Den 18 mars 2020 gav Comité régional des pêches maritimes et des élevages marins des Hauts-de-France (CRPMEM), den ideella organisationen Fonds régional d’organisation du marché du poisson (FROM NORD) och det kooperativa maritima aktiebolaget, med rörligt kapital, Organisation de producteurs CME Manche-Mer du Nord (CME), organisationer för yrkesfiskare som är verksamma i fiskezonerna i östra delen av Engelska kanalen (nedan gemensamt kallade CRPMEM m.fl.), vilka vissa av de sökande fiskarna tillhör, in en gemensam ansökan om intervention till stöd för sökandena. Samma dag gav dels kommunen Erquy, dels kommunerna Tréport och Mers-les-Bains (Frankrike) gemensamt, in två andra ansökningar om att få intervenera till stöd för sökandena.
89

Under dessa omständigheter anser tribunalen, efter att i överensstämmelse med rätt och billighet (ex aequo et bono) ha värderat den skada som sökanden lidit, att ett belopp på 2000 euro utgör en lämplig ersättning för den ideella skada hon lidit till följd av EESK:s rättsstridiga handlande.
5

Klaganden, SolNova AG, yttrade sig den 12 maj 2016 som tredje man mot registreringen av det omtvistade varumärket och gjorde gällande att artikel 7.1 b, c och f i förordning nr 207/2009 (nu artikel 7.1 b, c och f i förordning 2017/1001) utgjorde hinder för registrering av detta varumärke. Eftersom yttrandet gavs in efter det att det omtvistade varumärket redan hade registrerats, har EUIPO inte beaktat det.
Tribunalens dom (andra avdelningen) av den 21 april 2021 –

Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi mot EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI)

(mål T‑555/19)

”EU-varumärke – Invändningsförfarande – Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket GRILLOUMI – EU-kollektivmärket och det äldre ordmärket HALLOUMI – Relativt registreringshinder – Risk för förväxling – Skadlig inverkan på renomméet – Artikel 8.1 b och artikel 8.5 i förordning (EG) nr 207/2009 (nu artikel 8.1 b och artikel 8.5 i förordning (EU) 2017/1001)”

1. EU-varumärke – Definition och förvärv av EU-varumärke – Relativa registreringshinder – Invändning från innehavaren av ett identiskt eller liknande äldre kollektivmärke som registrerats för varor eller tjänster som är identiska eller av liknande slag – Risk för förväxling med det äldre varumärket – Bedömningskriterier (Rådets förordning nr 207/2009, artiklarna 8.1 b och 66.1) (se punkterna 32–34)

2. EU-varumärke – Definition och förvärv av EU-varumärke – Relativa registreringshinder – Invändning från innehavaren av ett identiskt eller liknande äldre varumärke som registrerats för varor eller tjänster som är identiska eller av liknande slag – Likhet mellan de berörda varorna eller tjänsterna – Bedömningskriterier – Huruvida varorna eller tjänsterna kompletterar varandra (Rådets förordning nr 207/2009, artikel 8.1 b) (se punkterna 42 och 44)

3. EU-varumärke – Definition och förvärv av EU-varumärke – Relativa registreringshinder – Invändning från innehavaren av ett identiskt eller liknande äldre varumärke som registrerats för varor eller tjänster som är identiska eller av liknande slag – Risk för förväxling med det äldre varumärket – Ordmärket GRILLOUMI och kollektivordmärket HALLOUMI (Rådets förordning nr 207/2009, artikel 8.1 b) (se punkterna 43, 45, 46 och 50–52)

4. EU-varumärke – Överklagande – Talan vid unionsdomstolen – Tribunalens behörighet – Prövning av lagenligheten av överklagandenämndernas beslut – Prövning av den rättsliga kvalificering som gjorts av de faktiska omständigheterna i målet – Prövning av överklagandenämndens bedömning av risken för förväxling – De konstateranden som gjorts beträffande de faktorer som är väsentliga för bedömningen av denna risk har inte bestritts – Verkan (Rådets förordning nr 207/2009, artiklarna 65.2 och 76) (se punkterna 47–49)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av EUIPO:s fjärde överklagandenämnd den 29 maj 2019 (ärende R 1355/2018–4) om ett invändningsförfarande mellan Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi och Fontana Food.

Domslut

1) Det beslut som meddelades av fjärde överklagandenämnden vid Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) den 29 maj 2019 (ärende R 1355/2018–4) om ett invändningsförfarande mellan Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi och Fontana Food AB, ogiltigförklaras.

2) EUIPO ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som har uppkommit för Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi.
12

De multilaterala mötena anordnades mellan åren 1998 och 2003 under namnet ”elektrolytkondensatorkretsen” eller ”elektrolytkondensator-konferensen” (nedan kallade ECC‑mötena). Mellan åren 2003 och 2005 organiserades de därefter under namnet ”aluminium-tantal-konferensen” eller ”gruppen för kondensatorer av aluminium eller av tantal” (nedan kallade ATC‑mötena). Mellan åren 2005 och 2012 organiserades de slutligen under namnet ”marknadsundersökningsgruppen” eller ”marknadsföringsgruppen” (nedan kallade MK-mötena). Parallellt med MK-mötena och som ett komplement till dessa möten anordnades möten mellan åren 2006 och 2008 om ”kostnadsökning” eller ”ökning av kondensatorer” (nedan kallade CUP-mötena) (skäl 69 i det angripna beslutet).
11

Efter att ha konstaterat att åtgärderna 1 och 2 utgjorde statligt stöd angav kommissionen att den rättsliga grunden för att bedöma huruvida åtgärderna var förenliga med den inre marknaden utgjordes av artikel 107.3 b FEUF, avseende stöd för att avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi. Kommissionen ansåg att åtgärderna 1 och 2 utgjorde stöd till omstrukturering av BMPS och undersökte deras förenlighet med den inre marknaden på grundval av omstruktureringsplanen mot bakgrund av sex meddelanden om den globala finanskrisen, särskilt kommissionens meddelande om återställandet av lönsamheten och bedömningen av omstruktureringsåtgärder inom finanssektorn under den rådande krisen enligt reglerna om statligt stöd (EUT C 195, 2009, s. 9), meddelande från kommissionen om tillämpning, från och med den 1 januari 2012, av reglerna om statligt stöd på stödåtgärder till förmån för banker i samband med finanskrisen (EUT C 356, 2011, s. 7), och meddelande från kommissionen om tillämpning, från och med den 1 augusti 2013, av reglerna om statligt stöd på stödåtgärder till förmån för banker i samband med finanskrisen (bankmeddelandet) (EUT C 216, 2013, s. 1) (nedan kallat bankmeddelandet).
31

Vad därefter gäller det sammanhang som artikel 25 i genomförandeförordning nr 809/2014 ingår i och förordningens systematik, ska det påpekas att det är artikel 26 i genomförandeförordning nr 809/2014 som reglerar valet av tidpunkt för kontroller på plats, vari det i punkt 2 föreskrivs att vad gäller landsbygdsutvecklingsåtgärder inom ramen för det integrerade systemet ska kontrollerna på plats fördelas över året på grundval av en analys av de risker som åtagandena inom de olika åtgärderna innebär. De nationella tillsynsmyndigheterna har således rätt att fastställa vid vilken eller vilka tidpunkter under året dessa kontroller kan genomföras effektivt och på bästa sätt. Beroende på vilken typ av uppgifter som ska kontrolleras eller den aktuella jordbrukscykeln kan det nämligen förhålla sig så, att ett besök på plats är möjligt eller effektivt endast under en viss period av året. Det är just av det skälet som artikel 26.4 i nämnda förordning uttryckligen medger att ytterligare besök kan ske vid en senare tidpunkt.
26

Enligt fast rättspraxis syftar ett överklagande vid tribunalen till att rätten ska pröva lagenligheten av EUIPO:s överklagandenämnders beslut i den mening som avses i artikel 65 i förordning nr 207/2009, och tribunalen ska därför inte bedöma de faktiska omständigheterna på nytt mot bakgrund av handlingar som getts in först vid tribunalen (dom av den 12 mars 2014, Tubes Radiatori/harmoniseringskontoret – Antrax It (Element), T-315/12, ej publicerad, EU:T:2014:115, punkt 27; se även, för ett liknande resonemang, dom av den 24 november 2005, Sadas/harmoniseringskontoret – LTJ Diffusion (ARTHUR ET FELICIE), T-346/04, EU:T:2005:420, punkt 19 och där angiven rättspraxis).
19

Enligt fast rättspraxis syftar ett överklagande vid tribunalen till att tribunalen ska pröva lagenligheten av överklagandenämndernas beslut i den mening som avses i artikel 72 i förordning 2017/1001. Tribunalen ska därför inte bedöma de faktiska omständigheterna på nytt mot bakgrund av handlingar som getts in först vid tribunalen. De nämnda handlingarna ska således avvisas utan att det är nödvändigt att bedöma deras bevisvärde (se dom av den 24 november 2005, Sadas/harmoniseringskontoret – LTJ Diffusion (ARTHUR ET FELICIE), T‑346/04, EU:T:2005:420, punkt 19, och dom av den 12 mars 2014, Tubes Radiatori/harmoniseringskontoret – Antrax It (radiatorer), T‑315/12, ej publicerad, EU:T:2014:115, punkt 27 och där angiven rättspraxis).
7.

EU-varumärke – Definition och förvärv av EU-varumärke – Relativa registreringshinder – Invändning från innehavaren av ett identiskt eller liknande äldre varumärke som registrerats för varor eller tjänster som är identiska eller av liknande slag – Risk för förväxling med det äldre varumärket – Figurmärke WS wellpharma shop och ordmärke WELL AND WELL (Europaparlamentets och rådets förordning 2017/1001, artikel 8.1 b) (se punkterna 66–69)
468

Sökandena har för det första gjort gällande att det föreligger berättigade förväntningar på grundval av skäl 13 i förordning nr 806/2014, i vilket det föreskrivs att ”[f]ör att återskapa förtroende och trovärdighet i banksektorn genomför Europeiska centralbanken (ECB) för närvarande en omfattande bedömning av balansräkningen för av alla banker som står under direkt tillsyn” och att ”en sådan bedömning bör försäkra alla intressenter att banker som går in i den gemensamma tillsynsmekanismen, och därför omfattas av den gemensamma [resolutionsmekanismen], i grunden är sunda och tillförlitliga”. ECB bör utöva sina befogenheter i samarbete med SRB i syfte att garantera solvens och soliditet hos de kreditinstitut som står under dess tillsyn.