ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SV Europeiska unionens officiella tidning C 186/5

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 5 maj 2011 (begäran om förhandsavgörande från Upper Tribunal — Förenade kungariket) — Ralph James Bartlett, Natalio Gonzalez Ramos, Jason Michael Taylor mot Secretary of State for Work and Pensions

(Mål C-537/09) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Förordning (EEG) nr 1408/71 - Handikappersättning innehållande en ”mobilitetsdel” (disability living allowance) - Separat förmån - Särskild icke avgiftsfinansierad förmån - Kan inte medföras utomlands)

2011/C 186/09

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Upper Tribunal

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Ralph James Bartlett, Natalio Gonzalez Ramos, Jason Michael Taylor

Motpart: Secretary of State for Work and Pensions

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Upper Tribunal — Tolkning av artiklarna 4.1 och 4.2 i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen (EGT L 149, s. 2), i dess lydelse före den 5 maj 2005 — Handikappersättning som består av en ”vårddel” som beviljas personer i behov av personlig assistans och en ”mobilitetsdel” som beviljas personer i behov av hjälp för att förflytta sig (”Disability living allowance”) — Huruvida mobilitetsdelen kan anses utgöra en separat förmån vid tillämpning av förordningen — Kvalificering av nämnda förmån

Domslut

1. Artikel 4.2a i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, i dess ändrade och uppdaterade lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 118/97 av den 2 december 1996, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 631/2004 av den 31 mars 2004, och i förordning nr 1408/71, i denna sistnämnda version, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning nr 647/2005 av den 13 april 2005, ska tolkas så, att ”mobilitetsdelen” av handikappersättningen (disability living allowance) utgör en särskild icke avgiftsfinansierad kontantförmån i den mening som avses i denna bestämmelse, vilken förmån nämns i bilaga IIa till dessa förordningar.

2. Vid prövningen av den tredje frågan har det inte framkommit några omständigheter som kan påverka giltigheten av artikel 10a i förordning nr 1408/71 i någon av de versioner som är tillämpliga i målen vid den nationella domstolen, i den mån det enligt denna bestämmelse är tillåtet att uppställa krav på bosättning och vistelse i Storbritannien för beviljandet av ”mobilitetsdelen” av handikappersättningen.

(1) EUT C 63, 13.03.2010
SV Europeiska unionens officiella tidning C 55/9

Domstolens dom (första avdelningen) av den 16 december 2010 (begäran om förhandsavgörande från Court of Session (Scotland), Edinburgh — Förenade kungariket) — Macdonald Resorts Limited mot The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Mål C-270/09) (1)

(Mervärdesskatt - Sjätte direktivet 77/388/EEG - Undantag från skatteplikt - Artikel 13 B b - Uthyrning av fast egendom - Försäljning av avtalsrättigheter som kan omvandlas till tillfällig användning av semesterlägenheter)

2011/C 55/14

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Court of Session (Scotland), Edinburgh

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Macdonald Resorts Limited

Motpart: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Court of Session (Scotland), Edinburgh — Tolkning av artiklarna 9.2 a och 13 B b i rådets direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT L 145, s. 1; svensk specialutgåva, område 9, volym 1, s. 28) — Begreppet undantag för utarrendering och uthyrning av fast egendom — En semesterklubbs försäljning av andelspoäng som ger rätt att använda en semesterbostad under en viss period

Domslut

1. Tjänster som en sådan aktör som klaganden i det nationella målet tillhandahåller, inom ramen för ett sådant system som det ”optionsprogram” som är i fråga i det nationella målet, ska kvalificeras vid den tidpunkt då en kund som deltar i ett sådant system omvandlar sina initialt förvärvade rättigheter till en tjänst som nämnda aktör erbjuder. När dessa rättigheter omvandlas till logi på ett hotell eller till en rätt att tillfälligt använda en anläggning, är dessa tillhandahållanden att anse som tillhandahållanden som har samband med fast egendom i den mening som avses i artikel 9.2 a i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund, i dess lydelse enligt rådets direktiv 2001/115/EG av den 20 december 2001, vilka äger rum på den plats där detta hotell eller denna anläggning är belägen.

2. När kunden i ett sådant system som det optionsprogram som är i fråga i det nationella målet omvandlar sina initialt förvärvade rättigheter till en rätt att tillfälligt använda en anläggning, utgör tillhandahållandet av de berörda tjänsterna uthyrning av fast egendom i den mening som avses i artikel 13 B b i sjätte direktivet 77/388, i dess lydelse enligt direktiv 2001/115, (vilken numera motsvaras av artikel 135.1 l i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt). Denna bestämmelse hindrar dock inte att medlemsstaterna undantar detta tillhandahållande från undantaget från skatteplikt.

(1) EUT C 267 av den 7.11.2009.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 346/13

Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 28 oktober 2010 (begäran om förhandsavgörande från Court of Appeal (Förenade kungariket)) — Her Majesty's Commissioners of Renveue and Customs mot Axa UK plc

(Mål C-175/09) (1)

(Sjätte mervärdesskattedirektivet - Undantag från skatteplikt - Artikel 13 B d punkt 3 - Transaktioner rörande betalningar och överföringar - Inkasso och factoring - Betalningsplaner för tandvård - Tjänst avseende insamling och behandling av betalningar för kunder till en tillhandahållare av tjänster)

2010/C 346/21

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Court of Appeal

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Her Majesty's Commissioners of Renveue and Customs

Motpart: Axa UK plc

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Court of Appeal — Tolkning av artikel 13 B d punkt 3 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT L 145, s. 1; svensk specialutgåva, område 9, volym 1, s. 28) — Undantag — Räckvidd — Begreppet tjänster som innebär en överföring av medel och som kan leda till rättsliga och finansiella förändringar — Tjänster avseende insamling, behandling och inkassering av fordringar hos kundera till en näringsidkare — Betalningsordning för tandvård

Domslut

Artikel 13 B d punkt 3 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund ska tolkas så, att det undantag från mervärdesskatteplikt som föreskrivs i denna bestämmelse inte omfattar ett tillhandahållande av tjänster som i huvudsak består i att anmoda tredje mans bank att, via ett autogirosystem, till ett konto tillhörande tillhandahållaren av tjänsten överföra ett belopp som nämnda tredje man är skyldig den sistnämndes kund, att till kunden översända en sammanställning över erhållna belopp, att kontakta de tredje män från vilka tillhandahållaren av tjänsten inte har erhållit betalning och, slutligen, anvisa tjänstetillhandahållarens bank att till kundens bankkonto överföra erhållna betalningar, efter avdrag för ersättningen till nämnde tillhandahållare.

(1) EUT C 153 av den 4.7.2009
SV Europeiska unionens officiella tidning C 153/11

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 30 april 2009 (begäran om förhandsavgörande från Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Förenade kungariket) — The Queen, Christopher Mellor mot Secretary of State for Communities and Local Government

(Mål C-75/08) (1)

(Direktiv 85/337/EEG - Bedömning av projekts miljöpåverkan - Skyldighet att offentliggöra motiveringen av beslutet att ett projekt inte ska bli föremål för en bedömning)

2009/C 153/22

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Christopher Mellor, The Queen

Motpart: Secretary of State for Communities and Local Government

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Court of Appeal (Civil Division) — Tolkning av artikel 4 i rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (EGT L 175, s. 40; svensk specialutgåva, område 15, volym 6, s. 226) — Skyldighet att låta allmänheten få tillgång till skälen för ett beslut att ett sådant projekt som avses i bilaga 2 inte behöver bli föremål för en bedömning

Domslut

1) Artikel 4 i rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/35/EG av den 26 maj 2003, ska tolkas så att det enligt denna bestämmelse inte krävs att själva beslutet, vari slutsatsen dras att det inte är nödvändigt att ett projekt som omfattas av bilaga II till nämnda direktiv blir föremål för en bedömning av dess miljöpåverkan, innehåller skälen till att den behöriga myndigheten beslutade att en sådan bedömning inte var nödvändig. För det fall en berörd person gör en begäran härom är den behöriga förvaltningsmyndigheten emellertid skyldig att informera vederbörande om skälen till att beslutet fattades eller tillhandahålla vederbörande relevanta uppgifter och dokument, som svar på begäran.

2) Om en medlemsstats beslut, att ett projekt som omfattas av bilaga II till direktiv 85/337, i dess lydelse enligt direktiv 2003/35, inte ska bli föremål för en bedömning av dess miljöpåverkan enligt artiklarna 5–10 i nämnda direktiv, innehåller de skäl som beslutet grundas på, ska nämnda beslut anses tillräckligt motiverat, om skälen, jämte de uppgifter som redan bragts till berördas kännedom och eventuellt kompletterats med nödvändiga ytterligare uppgifter som den behöriga nationella myndigheten är skyldig att på begäran tillhandahålla dem, är tillräckliga för att de berörda ska kunna bedöma om det finns anledning att överklaga beslutet.

(1) EUT C 107, 26.04.2008.
1)

Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt gemenskapsrätten, bland annat enligt artikel 39 EG, genom att i sin lagstiftning upprätthålla kravet på spanskt medborgare för att inneha tjänsterna som kapten och förste styrman på alla fartyg som seglar under spansk flagg med undantag för handelsfartyg med en bruttoregisterton på mindre än 100 registerton som transporterar en last eller minst 100 passagerare, som uteslutande seglar mellan hamnar eller orter som befinner sig under Konungariket Spaniens överhöghet eller jurisdiktion.
2.

Förordning nr 1347/2001 ska tolkas så, att den inte påverkar giltigheten och möjligheten att, på ett sätt som motsvarar ett av de fall som avses i artikel 13 i rådets förordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992 om skydd för geografiska och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel, använda befintliga varumärken tillhörande tredje man som innehåller ordet Bavaria, vilka har registrerats i god tro före den dag då ansökan om registrering av den skyddade geografiska beteckningen Bayerisches Bier gavs in, under förutsättning att dessa varumärken inte omfattas av de skäl för att ogiltigförklara eller upphäva varumärkesregistreringen som föreskrivs i artiklarna 3.1 c och g samt 12.2 b i rådets första direktiv 89/104/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmningen av medlemsstaternas varumärkeslagar.
—

genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att fullständigt och korrekt införliva artikel 1.2 b, c andra stycket och d, artikel 1.13 andra stycket, artikel 14.4, artikel 17.10 a och c, artikel 34.8, artikel 36.2, artikel 39.2, artikel 45.1 och 45.3 a och c, artikel 48.1–4 och 48.6 c, artikel 49.2 andra strecksatsen och 49.3–5, artikel 50.1 första stycket c, artikel 52.1, artikel 57.1 andra stycket d och e och 57.3 första meningen samt artikel 65.2 i direktivet, och
a)

Ska artikel 79 b och artikel 80 första stycket g, jämförda med punkt 2.2 i riktlinjerna för distribution, tolkas så, att kraven i fråga om personalbesättning ska anses vara uppfyllda även om den ansvariga personen, såsom i det nationella målet, under fyra timmar (fysiskt) lämnar företaget men under denna tid kan nås per telefon?
1.

Om (fysiska och/eller juridiska) personer har åtagit sig att samarbeta i ett gemensamt företag (i förevarande fall ett handelsbolag), — ska var och en av de personer som deltar i samarbetet lämna in ett separat europeiskt enhetligt upphandlingsdokument, eller — ska var och en av de personer som deltar i samarbetet och det gemensamma företaget lämna in ett separat europeiskt enhetligt upphandlingsdokument, eller — behöver endast det gemensamma företaget lämna in ett europeiskt enhetligt upphandlingsdokument?
Överklagande ingett den 30 mars 2021 av Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi av den dom som tribunalen (andra avdelningen) meddelade den 20 januari 2021 i mål T-328/17 RENV, Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi mot EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)

(Mål C-201/21 P)

(2021/C 263/09)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (ombud: S. Malynicz QC, S. Baran, Barrister, V. Marsland, Solicitor)

Övriga parter i målet: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO), M. J. Dairies EOOD

Genom beslut av vicepresidenten den 21 maj 2021 avvisade domstolen överklagandet och slog fast att Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi ska bära sina rättegångskostnader.
1)

Ska artikel 63 FEUF, jämförd med artikel 65.1 FEUF, tolkas så, att den utgör hinder för att en medlemsstat har ett regelverk för direkt skatt på fysiska personers inkomster som rymmer två parallella regelverk vad gäller skattskyldiga personer som saknar hemvist i landet och inkomster från kapitalvinster på fast egendom vid försäljning av fast egendom belägen i nämnda medlemsstat, där det ena i) innebär att en särskild, fast och proportionell skattesats på 28 procent tillämpas på samtliga inkomster från kapitalvinster (tax base), vilka beräknas enligt de allmänna reglerna för fastställande (kvantifiering, quantum) av sådana inkomster, medan det andra ii) innebär att man tillämpar det regelverk som gäller för personer som har hemvist i landet, vilket betyder att man efter att ha räknat samman inkomsterna från kapitalvinsterna i enlighet med samma allmänna regler, endast beaktar (tax base) hälften (50 procent) av dessa inkomster varefter dessa inkomster (50 procent av kapitalvinsterna) – detta är obligatoriskt – räknas samman med (genom att den adderas till) den skattskyldiga personens övriga inkomster under hela året och i hela världen i syfte att därefter fastställa den skattesats som är tillämplig på det sammanlagda beloppet för dessa inkomster enligt den allmänna skatteskalan som är tillämplig på personer med hemvist i landet (progressiv skatteskala med olika inkomstskikt där skattesatsen varierar mellan 14,5 procent och 48 procent, och där en ytterligare skattesats på högst 5 procent ska tillämpas för det fall det totala inkomstbeloppet överstiger vissa tröskelvärden), varvid denna skattesats när det gäller personer utan hemvist i landet uteslutande tillämpas på nämnda inkomster, det vill säga kapitalvinster på fast egendom som beaktas till 50 procent (medan den skattesats som beräknas på detta sätt, när det gäller en person med hemvist i landet, tillämpas såväl på dessa inkomster som på samtliga av personens övriga inkomster under detta år)? Det ska påpekas att en skattskyldig person som saknar hemvist i landet måste ange, i den inkomstdeklaration som personen under alla omständigheter är skyldig att lämna in i medlemsstaten (Portugal), vilket av dessa två regelverk som personen väljer att omfattas av, antingen det allmänna regelverket för personer utan hemvist i landet (som beskrivs ovan i punkt i) eller det regelverk som är tillämpligt på personer som har hemvist i landet (som beskrivs ovan i punkt ii) och markera ett av dessa två alternativ i deklarationen. Det ska noteras att skyldigheten för personer utan hemvist i landet att deklarera (lämna in inkomstdeklaration, mall 3) förelåg redan före antagandet av den lagändring genom vilken möjligheten att välja det regelverk som är tillämpligt på personer med hemvist i landet fördes in i den officiella deklarationsmallen. Det ska påpekas att när en person som saknar hemvist i landet väljer att beskattas enligt det regelverk som är tillämpligt på personer med hemvist i landet, ska vederbörande (i samma deklaration) ange sin totala inkomst under hela året och i hela världen.
Begäran om förhandsavgörande framställd av High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales (Förenade kungariket) den 22 december 2020 – London Steam-Ship Owners’ Mutual Insurance Association Limited mot Konungariket Spanien

(Mål C-700/20)

(2021/C 110/19)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales

Parter i det nationella målet

Kärande: London Steam-Ship Owners’ Mutual Insurance Association Limited

Svarande: Konungariket Spanien

Tolkningsfrågor

1) Kan ett rättsligt avgörande som meddelats med stöd av section 66 i Arbitration Act 1996, med hänsyn till arten av de frågor som den nationella domstolen har att ta ställning till för att avgöra huruvida den ska stadfästa villkoren i en skiljedom i enlighet med denna bestämmelse, med avseende på artikel 34.3 i förordning (EG) nr 44/2001 (1) anses utgöra en relevant ”dom” som meddelats i den medlemsstat där domen görs gällande?

2) Med beaktande av att ett rättsligt avgörande om stadfästelse av villkoren i en skiljedom, såsom ett avgörande enligt section 66 i Arbitration Act 1996, faller utanför det materiella tillämpningsområdet för förordning nr 44/2001 till följd av undantaget för skiljeförfaranden i artikel 1.2 d i förordningen, kan ett sådant avgörande, med avseende på artikel 34.3 i samma förordning, utgöra en relevant ”dom” som meddelats i den medlemsstat där domen görs gällande?

3) Med beaktande av att ett rättsligt avgörande om stadfästelse av villkoren i en skiljedom, såsom ett avgörande enligt section 66 i Arbitration Act 1996, faller utanför det materiella tillämpningsområdet för förordning nr 44/2001 till följd av undantaget för skiljeförfaranden i artikel 1.2 d i förordningen, kan ett sådant avgörande, med avseende på artikel 34.3 i samma förordning, utgöra en relevant ”dom” som meddelats i den medlemsstat där domen görs gällande?

(1) Rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (EGT L 12, 2001, s. 1).
Begäran om förhandsavgörande framställd av First-tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) (Förenade kungariket) den 29 juli 2020 – NB, AB mot Secretary of State for the Home Department; Intervenient: Förenta Nationernas flyktingkommissariat

(Mål C-349/20)

(2021/C 62/12)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

First-tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber)

Parter i det nationella målet

Klagande: NB, AB

Motpart: Secretary of State for the Home Department

Intervenient: Förenta Nationernas flyktingkommissariat

Tolkningsfrågor

För att bedöma om UNRWA:s (1) skydd eller bistånd i den mening som avses i artikel 12.1 a andra meningen i skyddsgrundsdirektivet (2) har upphört att gälla för en UNRWA-registrerad statslös palestinier med avseende på stöd till personer med funktionsnedsättning:

1. Utgör bedömningen en rent historisk prövning av de omständigheter som sägs ha tvingat en sökande att lämna UNRWA:s verksamhetsområde vid den tidpunkt han eller hon gjorde det, eller är det även en framåtblickande bedömning av huruvida sökanden har möjlighet att i dagsläget åtnjuta sådant skydd eller sådant bistånd?

2. Om svaret på fråga 1 är att bedömningen omfattar en framåtblickande bedömning, är det då berättigat att analogt förlita sig på upphörandeklausulen i artikel 11, så att om sökanden historiskt sett kan visa ett skyddsskäl till att han eller hon har lämnat UNRWA:s område, åligger bevisbördan medlemsstaten att visa att detta skäl inte längre föreligger?

3. Måste det, för att det ska föreligga sakliga skäl för en sådan persons avresa som har samband med skydd eller bistånd från UNRW[A], visas att UNRWA eller den stat där UNRWA är verksamt avsiktligt har vållat skada eller berövat hjälp (genom handling eller underlåtenhet)?

4. Ska hänsyn tas till det stöd som ges till dessa personer av aktörer i det civila samhället, såsom icke-statliga organisationer?”

(1) United Nations Relief and Works Association (FN:s hjälporganisation för Palestinaflyktingar)

(2) Rådets direktiv 2004/83/EG av den 29 april 2004 om miniminormer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyddet (EUT L 304, 2004, s. 12)
C 19/43

Begäran om förhandsavgörande framställd av Supreme Court (Irland) den 21 oktober 2020 – PF, MF mot Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority

(Mål C-564/20)

(2021/C 19/44)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Supreme Court

Parter i det nationella målet

Klagande: PF, MF

Motparter: Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority

Tolkningsfrågor

1. Är den enda kontrollmyndigheten i en medlemsstat, när den lämnar meddelanden och certifieringar till Europeiska kommissionen enligt artiklarna 33.2 a och 34 i kontrollförordningen (1), begränsad till att meddela uppgifter om fångst på en viss fångstplats vilka loggas av fiskare enligt artiklarna 14 och 15 i förordningen, när den enda kontrollmyndigheten av goda skäl anser att de loggade uppgifterna är synnerligen otillförlitliga, eller har den rätt att använda rimliga, vetenskapliga metoder för att behandla och certifiera de loggade uppgifterna för att kunna erhålla mer korrekta uttagssiffror för meddelanden till Europeiska kommissionen?

2. Kan myndigheten lagligen använda andra dataflöden, såsom fiskelicenser, fisketillstånd, satellitbaserade kontrollsystem för fartyg, landningsdeklarationer, avräkningsnotor och transportdokument om den på rimliga grunder anser att det är lämpligt?

(1) Rådets förordning (EG) nr 1224/2009 av den 20 november 2009 om införande av ett kontrollsystem i unionen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs, om ändring av förordningarna (EG) nr 847/96, (EG) nr 2371/2002, (EG) nr 811/2004, (EG) nr 768/2005, (EG) nr 2115/2005, (EG) nr 2166/2005, (EG) nr 388/2006, (EG) nr 509/2007, (EG) nr 676/2007, (EG) nr 1098/2007, (EG) nr 1300/2008, (EG) nr 1342/2008 och upphävande av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1627/94 och (EG) nr 1966/2006 (EUT L 343, 2009, s. 1).
b)

För det fall fråga 2 a besvaras jakande, vilken är då den exakta innebörden av denna skyldighet? Innebär den en skyldighet att säkerställa att en ny asylansökan kan lämnas in, som ett undantag från den negativa verkan av att lämna in en efterföljande ansökan som anges i artiklarna 33.2 d och 40 i förfarandedirektivet eller innebär den att asylförfarandet ska inledas eller handläggas ex officio?