I ‑ 2685Mål C-404/06
Quelle AG
mot
Bundesverband der Verbraucherzentralen 
und Verbraucherverbände
(begäran om förhandsavgörande från Bundesgerichtshof)
”Konsumentskydd — Direktiv 1999/44/EG — Försäljning av konsumentvaror 
och härmed förknippade garantier — Säljarens rätt att kräva ersättning från 
konsumenten för användningen av varan när en icke avtalsenlig vara byts 
ut — Användningen av den icke avtalsenliga varan är utan kostnad”
Förslag till avgörande av generaladvokat V.  Trstenjak föredraget den 
15 november 2007  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . I ‑ 2688
Domstolens dom (första avdelningen) av den 17 april 2008   .  .  .  .  .  .  .  .  .  . I ‑ 2713
Sammanfattning av domen
 1.  Begäran om förhandsavgörande — Domstolens behörighet — Gränser (Artikel 234 EG)
I ‑ 2686SAMMANFATTNING — MÅL C‑404/06
 2.  Tillnärmning av lagstiftning — Försäljning av konsumentvaror och härmed förknippade 
garantier — Direktiv 1999/44
  (Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/44, artikel 3)
 1.  I ett förfarande enligt artikel  234  EG, 
vilket grundar sig på en tydlig funktions ‑
fördelning mellan de nationella domsto ‑
larna och domstolen, ankommer det 
uteslutande på den nationella domstol 
vid vilken tvisten anhängiggjorts och 
som har ansvaret för det rättsliga avgö ‑
randet att mot bakgrund av omstän ‑
digheterna i målet bedöma såväl om ett 
förhandsavgörande är nödvändigt för 
att döma i saken som relevansen av de 
frågor som ställs till domstolen. Följakt ‑
ligen är domstolen i princip skyldig att 
meddela ett förhandsavgörande när de 
frågor som har ställts avser tolkningen av 
gemenskapsrätten.
  Domstolen har endast möjlighet att 
underlåta att besvara en tolkningsfråga 
som en nationell domstol har ställt då det 
är uppenbart att den begärda tolkningen 
av gemenskapsrätten inte har något 
samband med de verkliga omständighe ‑
terna eller föremålet för tvisten i målet 
vid den nationella domstolen eller när 
frågan är hypotetisk eller när domstolen 
inte har tillgång till sådana uppgifter om 
de faktiska eller rättsliga förhållandena 
som är nödvändiga för att kunna ge ett 
användbart svar på de frågor som ställts 
till den.  Den omständigheten, att det är osäkert 
huruvida den nationella domstolen, 
efter det att EG‑domstolen meddelat ett 
förhandsavgörande där den besvarar en 
fråga om tolkningen av ett direktiv, har 
möjlighet att, med beaktande av de prin ‑
ciper som EG‑domstolen fastslagit, tolka 
den nationella rätten mot bakgrund av 
domstolens svar, påverkar inte domsto ‑
lens skyldighet att pröva frågan. Ett 
annat synsätt skulle vara oförenligt med 
själva syftet med den behörighet som 
EG‑domstolen har tillerkänts genom 
artikel  234 EG, vilket huvudsakligen är 
att säkerställa att de nationella domsto ‑
larna tillämpar gemenskapsrätten 
enhetligt.
  (se punkterna 19–22)
 2.  Artikel 3 i direktiv  1999/44 om vissa 
aspekter rörande försäljning av konsu ‑
mentvaror och härmed förknippade 
garantier ska tolkas så, att den utgör 
hinder för en nationell lagstiftning, enligt 
vilken säljaren, för det fall att denne sålt 
I ‑ 2687QUELLE
en icke avtalsenlig konsumentvara, kan 
kräva att konsumenten ska betala värde ‑
ersättning för användningen av den icke 
avtalsenliga varan till dess att denna vara 
byts ut mot en ny vara.
  Det följer av såväl direktivets ordaly ‑
delse som av de relevanta förarbetena 
till detsamma att gemenskapslagstif ‑
taren har menat att ett väsentligt inslag 
i det konsumentskydd som säkerställs 
genom direktivet ska utgöras av att 
säljaren utan kostnad ska återställa en 
vara till avtalsenligt skick. Denna skyl ‑
dighet för säljaren att utan kostnad 
återställa en vara till avtalsenligt skick, 
oavsett om det sker genom att den icke avtalsenliga varan repareras eller om 
den byts ut, avser att skydda konsu ‑
menten mot risken att åsamkas kost ‑
nader, vilken kan föranleda att konsu ‑
menten väljer att inte göra gällande 
sina rättigheter. Den omständigheten, 
att gemenskapslagstiftarens avsikt var 
att garantera konsumenten att återstäl ‑
landet ska ske utan kostnad, innebär att 
säljaren inte har rätt att kräva ersättning 
i samband med att denne fullgör sin skyl ‑
dighet att återställa den vara som avtalet 
avser till avtalsenligt skick. Denna tolk ‑
ning är även förenlig med syftet med 
direktivet som är att säkerställa en hög 
konsumentskyddsnivå.
  (se punkterna 33–34,  
36 och 43 samt domslutet)