BESLUT AV EUROPEISKA UNIONENS PERSONALDOMSTOL (tredje avdelningen)

den 11 mars 2013

Mål F‑17/12

Luigi Marcuccio

mot

Europeiska kommissionen

”Personalmål – Artikel 34.1 och 34.6 i rättegångsreglerna – Ansökan som ingetts per telefax inom tidsfristen för väckande av talan – Advokatens underskrift skiljer sig från den underskrift som återfinns i ansökan i original som skickats per post – Talan som väckts för sent – Uppenbart att talan ska avvisas”

Saken: Talan – som väckts med stöd av artikel 270 FEUF, som är tillämplig på Euratom-fördraget i enlighet med dess artikel 106a – genom vilken Luigi Marcuccio har yrkat om skadestånd för den skada som han anser sig ha lidit med anledning av att förfarandet avseende hans ansökan av den 25 november 2002 har pågått under så lång tid. Ingivandet av ansökan i original per post föregicks av en ansökan per telefax den 8 februari 2012, som inkom till personaldomstolens kansli samma dag, som angavs vara en kopia av ansökan i original som skickats per post.

Avgörande: Det är uppenbart att talan ska avvisas. Luigi Marcuccio ska bära sina rättegångskostnader och ersätta kommissionens rättegångskostnader.

Sammanfattning

1. Domstolsförfarande – Ansökan genom vilken talan väckts – Formkrav – En advokats egenhändiga underskrift – En väsentlig formföreskrift som ska tillämpas strikt – Föreligger inte – Avvisning

(Domstolens stadga, artikel 19 tredje stycket, artikel 21 första stycket och bilaga I, artikel 7.1; personaldomstolens rättegångsregler, artikel 34.1)

2. Domstolsförfarande – Ansökan genom vilken talan väckts – Formkrav – Ansökan som ingetts per telefax inom tidsfristen för väckande av talan – Advokatens underskrift skiljer sig från den underskrift som återfinns i ansökan i original som skickats per post – Följder – Tidpunkten för mottagande av telefaxmeddelandet beaktas inte vid bedömningen av om tidsfristen för väckande av talan har iakttagits

(Personaldomstolens rättegångsregler, artikel 34; tjänsteföreskrifterna, artikel 91.3)

1. Det följer av artikel 19 tredje stycket och artikel 21 första stycket i domstolens stadga att sökande ska företrädas av en advokat och att ett mål således inte kan anhängiggöras vid unionsdomstolarna annat än genom en talan som undertecknats av nämnda advokat. Enligt artikel 7.1 i bilaga I till samma stadga är dessa bestämmelser även tillämpliga på förfaranden vid personaldomstolen. Det föreskrivs inte någon avvikelse eller något undantag från denna skyldighet i domstolens stadga eller i personaldomstolens rättegångsregler.

Kravet på sökandens ombuds egenhändiga underskrift syftar till att, av hänsyn till rättssäkerheten, säkerställa att ansökan är äkta och till att utesluta risken att den inte i själva verket har upprättats av en person som saknar behörighet. Sökandens ombud fyller i dess egenskap av rättsligt biträde en grundläggande funktion enligt domstolens stadga och personaldomstolens rättegångsregler genom att det tillförsäkrar sökanden tillgång till nämnda domstol. Kravet är således att anse som en väsentlig formföreskrift som ska tillämpas strikt, vilket innebär att talan ska avvisas om kravet inte är uppfyllt.

(se punkterna 22 och 23)

Hänvisning till

Domstolen: 5 december 1996, Lopes mot domstolen, C‑174/96 P, punkt 8, och där angiven rättspraxis

Förstainstansrätten: 23 maj 2007, parlamentet mot Eistrup, T‑223/06 P, punkterna 50–52

2. Inom ramen för unionens personalmål är det, i samband med att inlagor inges inom föreskrivna frister, enligt artikel 34 i personaldomstolens rättegångsregler inte tillåtet med två olika egenhändiga underskrifter, även om de är äkta, från den berörda partens företrädare – den ena på den handling som skickats per telefax till personaldomstolens kansli och den andra på originalet som skickas per post eller lämnas över tillhanda till nämnda kansli.

Under dessa omständigheter, om det framgår att samma underskrift inte återfinns i originalet av inlagan som inkommer till kansliet senast tio dagar efter personaldomstolens mottagande av kopian av originalet via telefax som i nämnda kopia, ska det anses ha inkommit två olika handlingar till personaldomstolens kansli, var och en försedd med en egen underskrift, även om den gjorts av samma person. Eftersom översändandet av texten per telefax inte uppfyller rättssäkerhetskraven i artikel 34 i personaldomstolens rättegångsregler kan datumet för översändandet av handlingen per telefax inte beaktas vid bedömningen av om tidsfristen för väckande av talan iakttagits.

Dessutom fastställs tidsfristen för väckande av talan i artikel 91.3 i tjänsteföreskrifterna. Det är inte tillåtet att föreskriva ett undantag härifrån i personaldomstolens rättegångsregler. Därför ska originalexemplaret av ansökan upprättas senast inom nämnda frist. Översändandet per telefax är således inte endast ett sätt för att överföra handlingen, utan fyller även funktionen att styrka att handlingen i original som inkom till personaldomstolens kansli efter det att fristen hade löpt ut, hade upprättats inom fristen för väckande av talan.

(se punkterna 25–27)

Hänvisning till

Domstolen: 22 september 2011, Bell & Ross BV mot harmoniseringsbyrån, C‑426/10 P, punkterna 37–43