Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

1 Gemensam handelspolitik - Skydd mot dumpning - Institutionernas utrymme för skönsmässig bedömning - Domstolsprövning - Gränser

2 Gemensam handelspolitik - Skydd mot dumpning - Dumpningsmarginal - Fastställande av normalvärdet - Omständighet som skall beaktas i första hand - Priset vid normal handel - Beaktande av andra omständigheter - Villkor - Försäljning på hemmamarknaden vid normal handel eller försäljning som medger en riktig jämförelse saknas - Normal handel - Försäljning som medger en riktig jämförelse - Begrepp

(Rådets förordning nr 2423/88, artikel 2.3 a och 2.3 b)

3 Gemensam handelspolitik - Skydd mot dumpning - Dumpningsmarginal - Fastställande av normalvärdet - Tillämpning av det konstruerade värdet - De olika beräkningsmetodernas prioritetsordning - Beräkning av vinstmarginalen - Den vinst som uppkommit för den berörde producenten eller exportören på dennes vinstgivande försäljning av likadana varor på hemmamarknaden skall beaktas i första hand - Beaktande av vinst som uppkommit på andra producenters eller exportörers försäljning av likadana varor på hemmamarknaden - Villkor

(Rådets förordning nr 2423/88, artikel 2.3 b ii)

4 Gemensam handelspolitik - Skydd mot dumpning - Dumpningsmarginal - Fastställande av normalvärdet - Konstruerat värde - Försäljningskostnader, administrationskostnader och andra allmänna kostnader - Annat system än det som tillämpades då exportpriset konstruerades

(Rådets förordning nr 2423/88, artiklarna 2.3 a och 7.7 b)

5 Förfarande - Ny grund som åberopats under rättegången - Villkor - Ny grund - Begrepp

(Förstainstansrättens rättegångsregler, artiklarna 44.1 c och 48.2)

6 Gemensam handelspolitik - Skydd mot dumpning - Dumpningsmarginal - Fastställande av normalvärdet - Tillämpning av det konstruerade värdet - Export till Original Equipment Manufacturers (OEM) - Justering av den vinstmarginal som skall inräknas i det konstruerade normalvärdet för sagda export - Villkor

(Rådets förordning nr 2423/88, artikel 2.3 b ii)

Sammanfattning

1 Då institutionerna vidtar konkreta antidumpningsåtgärder på grundval av grundförordningar, förfogar de över ett stort utrymme för skönsmässig bedömning på grund av de komplicerade ekonomiska, politiska och juridiska situationer som de skall bedöma. Därav följer att gemenskapsdomstolarnas prövning av en sådan bedömning måste begränsas till en kontroll av att handläggningsreglerna har iakttagits, att de sakomständigheter som har legat till grund för det ifrågasatta valet är materiellt riktiga, att bedömningen av dessa sakomständigheter inte är uppenbart oriktig och att det inte har förekommit något maktmissbruk.

Då institutionerna använder sig av det handlingsutrymme som de tilldelas genom grundförordningen, är de för övrigt inte skyldiga att i förväg närmare förklara vilka kriterier de avser att tillämpa i varje konkret situation, inte ens om de antar nya principbeslut.

2 Enligt den ordalydelse och systematik som utmärker artikel 2.3 a i den grundläggande antidumpningsförordningen nr 2423/88, skall främst det faktiska priset beaktas för att fastställa normalvärdet. Det framgår nämligen av artikel 2.3 b i samma förordning att undantag från denna princip endast får göras när det inte förekommer försäljning av likadana varor i normal handel eller när försäljningen inte medger en riktig jämförelse.

Begreppet normal handel avser arten av försäljningen i sig. Det är avsett att med avseende på fastställandet av normalvärdet utesluta situationer i vilka försäljning på hemmamarknaden inte sker på normala handelsvillkor, särskilt när en produkt säljs till ett pris som understiger tillverkningskostnaderna.

I det avseendet anser institutionerna att det faktiska priset inte utgör en lämplig grund för att fastställa normalvärdet när en producents vinstgivande försäljningsvolym på hemmamarknaden understiger 10 procent av dennes totala försäljningsvolym av likadana varor på hemmamarknaden.

Kravet på att försäljningen på hemmamarknaden skall möjliggöra en riktig jämförelse berör frågan om försäljningen är tillräckligt representativ för att kunna ligga till grund för fastställandet av normalvärdet. De transaktioner som genomförts på hemmamarknaden skall nämligen återspegla köparnas normala beteende och följa av en normal prisbildning. Detta krav uppfylls om den berörde producentens försäljning på hemmamarknaden överstiger 5 procent av exportförsäljningen till gemenskapen.

3 De tre metoder för beräkning av det konstruerade normalvärdet som föreskrivs i artikel 2.3 b ii i den grundläggande antidumpningsförordningen nr 2423/88 skall beaktas i den ordning de anförs.

Vinstmarginalen skall således i första hand beräknas i förhållande till den vinst som uppkommit för den berörde producenten på dennes vinstgivande försäljning av likadana varor på hemmamarknaden. Det är endast om det inte finns tillgång till sådana uppgifter eller tillgängliga uppgifter inte är tillförlitliga eller lämpliga att använda, som vinstmarginalen skall beräknas med utgångspunkt från de vinster som uppkommit för andra producenters försäljning av likadana varor på hemmamarknaden.

Då vinsten för en producent eller exportör uppkommer på en försäljningsvolym på hemmamarknaden som understiger 10 procent av den totala inhemska försäljningen av likadana varor, är vinsten i fråga inte tillförlitlig och olämplig att använda för att beräkna den vinstmarginal som skall inräknas i det konstruerade normalvärdet för de berörda produkterna, försåvitt inte exceptionella omständigheter är för handen.

4 Fastställandet av normalvärdet och av exportpriset styrs av olika regler som är oberoende av varandra. Då institutionerna skall fastställa det konstruerade normalvärdet är de följaktligen inte skyldiga att beakta försäkrings- och transportkostnader som har beräknats precis med syftet att fastställa nettoexportpriset på de dumpade cyklarna till gemenskapen vid försäljning fritt från fabrik.

5 Det framgår av bestämmelserna i artikel 44.1 c jämförd med artikel 48.2 i rättegångsreglerna att ansökan skall innehålla uppgifter om föremålet för talan samt en kortfattad framställning av grunderna för denna och att nya grunder inte får åberopas under rättegången, såvida de inte föranleds av rättsliga eller faktiska omständigheter som framkommit först under förfarandet. En grund som utgör en utvidgning av en grund som tidigare - direkt eller underförstått - har åberopats i ansökan och som har ett nära samband med denna kan emellertid prövas i sak.

6 Det skall erinras om att den väsentliga skillnaden mellan försäljning till Original Equipment Manufacturers (OEM) och försäljningen av märkesvaror finns i marknadsföringsledet. Dessa båda typer av försäljning riktar sig nämligen till olika kunder som vanligtvis är verksamma i olika skeden av marknadsföringen. OEM har andra funktioner än ordinarie återförsäljare. De köper produkter från en producent och återförsäljer dem sedan under sitt eget märke, samtidigt som de åtar sig producentens ansvar och bär kostnaderna för marknadsföringen. Utmärkande för denna verksamhet är bland annat att tillverkarens priser gentemot OEM-inköpare generellt sett är lägre än de priser som tas ut av ordinarie återförsäljare.

Genom att kräva att en producent skulle visa att dennes export till gemenskapen till OEM-inköpare gjordes till ett pris och med en vinstmarginal som understeg motsvarande pris och vinstmarginal vid försäljning på hemmamarknaden, har rådet således inte åsidosatt artikel 2.3 i den grundläggande antidumpningsförordningen nr 2423/88.