ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SV Europeiska unionens officiella tidning C 191/21

Begäran om förhandsavgörande framställd av Conseil d'État (Belgien) den 31 mars 2016 – Sadikou Gnandi mot Belgiska staten

(Mål C-181/16)

(2016/C 191/26)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Conseil d’État (Högsta förvaltningsdomstolen, Belgien)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Sadikou Gnandi

Motpart: Belgiska staten

Tolkningsfråga

Ska artikel 5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/115/EG av den 16 december 2008 om gemensamma normer och förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna (1), i vilken det föreskrivs att medlemsstaterna ska respektera principen om non-refoulement vid sitt genomförande av direktivet, samt tillgången till ett effektivt rättsmedel, som föreskrivs i artikel 13.1 i samma direktiv och i artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, tolkas så att de utgör hinder för att det antas ett beslut om återvändande enligt artikel 6 i ovannämnda direktiv 2008/115/EG samt enligt artikel 52/3 första stycket i lagen av den 15 december 1980 om utlänningars rätt till inresa, uppehåll och bosättning samt om avlägsnande av utlänningar (loi du 15 décembre 1980 sur l’accès du territoire, le séjour, l’établissement et l’éloignement des étrangers) och artikel 75 andra stycket i det kungliga dekretet av den 8 oktober 1981 om utlänningars rätt till inresa, uppehåll och bosättning samt om avlägsnande av utlänningar (l’arrêté royal du 8 octobre 1981 sur l’accès au territoire, le séjour, l’établissement et l’éloignement des étrangers), redan så snart asylansökan har avslagits av Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (generalkommissariatet för flyktingar och statslösa) och således innan rättsmedlen mot detta avslagsbeslut är uttömda och innan asylförfarandet kan avslutas slutligt?

(1) EUT L 348, s. 98.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 200/13

Begäran om förhandsavgörande framställd av Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Förenade konungariket) den 6 april 2016 – Peter Fisher, Stephen Fisher, Anne Fisher mot Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Mål C-192/16)

(2016/C 200/19)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Peter Fisher, Stephen Fisher, Anne Fisher

Motpart: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Intervenient: Her Majesty’s Government of Gibraltar

Tolkningsfrågor

1. Vid tillämpning av artikel 49 FEUF (etableringsrätt) mot bakgrund av det konstitutionella förhållandet mellan Gibraltar och Förenade kungariket: 1.1 Ska Gibraltar och Förenade kungariket bedömas såsom delar av en enda medlemsstat vid tillämpning av a) unionsrätten, vilket i så fall innebär att artikel 49 FEUF inte gäller mellan Förenade kungariket och Gibraltar, såvida den inte kan tillämpas på interna åtgärder, alternativt b) enbart artikel 49 FEUF, vilket i så fall innebär att denna artikel inte kan tillämpas, såvida den inte kan tillämpas på interna åtgärder? Alternativt, 1.2 Har Gibraltar enligt artikel 355.3 FEUF konstitutionell status såsom ett territorium inom EU som är skilt från Förenade kungariket, vilket i så fall innebär a) att utövande av etableringsrätten mellan Gibraltar och Förenade kungariket ska behandlas som handel inom unionen vid tillämpning av artikel 49 FEUF och b) att artikel 49 FEUF innebär att begränsningar av etableringsrätten för medborgare i Förenade kungariket och Gibraltar är förbjudna (såsom en åtskild enhet)? Alternativt, 1.3 Ska Gibraltar behandlas såsom ett tredjeland eller tredjeterritorium, så att unionsrätten är tillämplig på överföringar mellan Förenade kungariket och Gibraltar endast i det fall då unionsrätten ska tillämpas mellan en medlemsstat och en icke-medlemsstat? Alternativt, 1.4 Ska det konstitutionella förhållandet mellan Gibraltar och Förenade kungariket behandlas på något annat sätt vid tillämpning av artikel 49 FEUF?
SV Europeiska unionens officiella tidning C 175/5

Överklagande ingett den 29 januari 2016 av Kontoret för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken och mönster) (harmoniseringskontoret) av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen) meddelade den 18 november 2015 i mål T-659/14: Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP mot harmoniseringskontoret

(Mål C-56/16 P)

(2016/C 175/04)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Kontoret för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken och mönster) (harmoniseringskontoret) (ombud: O. Mondéjar Ortuño och E. Zaera Cuadrado)

Övriga parter i målet: Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP, Bruichladdich Distillery Co.Ltd

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

— bifalla överklagandet,

— upphäva den överklagade domen, och

— förplikta klaganden vid tribunalen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Tribunalen åsidosatte artikel 53.1 c i förordning (EG) nr 207/2009, (1) jämförd med artikel 8.4, och artikel 53.2 d i förordning (EG) nr 207/2009 genom att anse att skyddet enligt förordning (EG) nr 491/2009 (2) till registrerade ursprungsbeteckningar kan kompletteras med Decreto-Lei No 173/2009 och Decreto-Lei No 212/2004 och den portugisiska upphovsrättslagstiftningen.

(1) Rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken (EUT L 78, s. 1).

(2) Rådets förordning (EG) nr 491/2009 av den 25 maj 2009 om ändring av förordning (EG) nr 1234/2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (förordningen om en samlad marknadsordning) (EUT L 154, s. 1).
SV Europeiska unionens officiella tidning C 145/23

Begäran om förhandsavgörande framställd av Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Förenade kungariket) den 15 februari 2016 – The English Bridge Union Limited mot Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

(Mål C-90/16)

(2016/C 145/29)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: The English Bridge Union Limited

Motpart: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Tolkningsfrågor

1) Vilka väsentliga egenskaper måste en verksamhet uppvisa för att fråga ska anses vara om en ”idrott” i den mening som avses i artikel 132.1 m i rådets direktiv 2006/112/EG (1) av den 28 november 2006 (det huvudsakliga mervärdesskattdirektivet)? Måste en verksamhet i synnerhet innefatta ett övervägande (eller icke försumbart) fysiskt element som är av avgörande betydelse för dess resultat, eller är det tillräckligt att verksamheten består av ett övervägande mentalt element som är av avgörande betydelse för dess resultat?

2) Är duplikat kontraktsbridge en idrott i den mening som avses i artikel 132.1 m i det huvudsakliga mervärdesskattedirektivet?

(1) Rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt, EUT L 347, s. 1.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 48/22

Begäran om förhandsavgörande framställd av First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Förenade kungariket) den 3 december 2015 – Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements mot Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Mål C-646/15)

(2016/C 048/28)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements

Motparter: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Tolkningsfrågor

1) Är det förenligt med etableringsfriheten, den fria rörligheten för kapital och rätten att tillhandahålla tjänster att en medlemsstat inför och behåller sådan lagstiftning som section 80 i Taxation of Chargeable Gains Act 1992 (1992 års lag om beskattning av kapitalvinster), enligt vilken skatt ska tas ut för orealiserade värdeökningar för de tillgångar som ingår i en trust om förvaltarna av en trust vid någon tidpunkt upphör att ha sin hemvist i eller vara stadigvarande bosatta i medlemsstaten?

2) För det fall påförandet av en sådan skatt begränsar utövandet av den aktuella friheten: Kan påförandet av skatten rättfärdigas av behovet att upprätthålla en välavvägd fördelning av beskattningsrätten mellan medlemsstaterna, och är en sådan beskattning proportionerlig om lagstiftningen inte ger förvaltarna var sig någon möjlighet att senarelägga påförandet av skatten eller att göra delbetalningar, och den inte heller beaktar eventuella minskningar i värdet för trustens tillgångar?

3) Berörs någon av de grundläggande friheterna om en medlemsstat påför skatt på orealiserade värdeökningar för tillgångar som innehas av en trust vid den tidpunkt då majoriteten av förvaltarna upphör att ha hemvist i, eller vara stadigvarande bosatta i, denna medlemsstat?

4) Kan en begränsning av friheten som uppstår genom nämnda exitbeskattning rättfärdigas av behovet att upprätthålla en välavvägd fördelning av beskattningsrätten mellan medlemsstaterna, under sådana omständigheter där det fortfarande är möjligt att kapitalvinstskatt kommer att utgå på den realiserade vinsten, men endast om vissa bestämda omständigheter föreligger i framtiden?
—

ogiltigförklara till fullo eller till viss del artiklarna 1.1 c, 1.2 f, 2.1 c, 2.1 e, 2.2 c och 2.2 e i kommissionens beslut av den 5 december 2012 i ärende COMP/39.437 – Bildrör för TV-apparater och datorskärmar (nedan kallat beslutet), såvitt dessa artiklar avser KPNV, och/eller sätta ned de böter som KPNV åläggs i artiklarna 2.1 c, 2.1 e, 2.2 c och 2.2 e i beslutet, och
SV Europeiska unionens officiella tidning C 279/21

Begäran om förhandsavgörande framställd av Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) den 8 juni 2015 – ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited mot TVCatchup Limited, Media Resources Limited, TVCatchup (UK) Limited

(Mål C-275/15)

(2015/C 279/26)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited

Motparter: TVCatchup Limited, Media Resources Limited, TVCatchup (UK) Limited

Intervenienter: The Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Virgin Media Limited

Tolkningsfrågor

Angående tolkningen av artikel 9 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället (1) (nedan kallat direktiv 2001/29) särskilt formuleringen ”Detta direktiv påverkar inte bestämmelser om i synnerhet ... tillgång till kabelöverföringar av radio- och televisionstjänster”:

1. Tillåter den citerade formuleringen fortsatt tillämpning av en nationell bestämmelse där omfattningen av begreppet ”kabel” bestäms enligt nationell lagstiftning, eller bestäms omfattningen av denna del av artikel 9 genom hur ”kabel” definieras i EU-rätten?

2. Om ”kabel” i artikel 9 definieras i EU-rätten, vad är innehållet i denna definition. Särskilt: a) Har det en teknikspecifik mening, som är begränsad till traditionella kabelnätverk som drivs av konventionella kabeloperatörer? b) Eller har det en teknikneutral mening, som inbegriper tjänster med motsvarande funktionalitet som överförs via internet? c) I båda fallen: Inbegriper detta begrepp överföring av mikrovågsenergi mellan fasta markbundna positioner?

3. Är den citerade formuleringen tillämplig (1) på bestämmelser som kräver att kabelnätverken vidaresänder vissa sändningar eller (2) på bestämmelser som tillåter vidaresändning via kabel av sändningar (a) då vidaresändningen sker omedelbart och begränsas till sändningar som var ämnade för mottagning och/eller (b) vidaresändningarna avser sändningar på kanaler som omfattas av vissa skyldigheter vad gäller public service?

4. Om omfattningen av ”kabel” i artikel 9 definieras genom nationell rätt, är bestämmelsen i nationell rätt underkastad EU-principerna om proportionalitet och en skälig avvägning mellan upphovsrättsinnehavarens, kabelägarnas och allmänhetens intressen?

5. Är artikel 9 begränsad till nationella bestämmelser som var i kraft vid tidpunkt för direktivets antagande, ikraftträdande eller införlivandefrist, eller gäller den även för senare nationella bestämmelser som avser tillgång till kabelöverföringar av radio- och televisionstjänster?

(1) EUT L 167, s. 10.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 236/30

Begäran om förhandsavgörande framställd av High Court of Ireland (Irland) den 22 maj 2015 – Minister for Justice and Equality mot Francis Lanigan

(Mål C-237/15)

(2015/C 236/40)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

High Court of Ireland

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Minister for Justice and Equality

Motpart: Francis Lanigan

Tolkningsfrågor

1) Vad blir följden av underlåtelse att iaktta de tidsfrister som föreskrivs i artikel 17 i rambeslutet av den 13 juni 2002 om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna (2002/584/RIF) (1) jämförd med artikel 15 i nämnda rambeslut?

2) Medför underlåtelse att iaktta de tidsfrister som föreskrivs i artikel 17 i rambeslutet av den 13 juni 2002 om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna (2002/584/RIF) rättigheter för en person som har hållits i häkte i avvaktan på beslut om överlämnande under en längre period än den som anges i rambeslutet?

(1) EUT L 190, s. 1
SV Europeiska unionens officiella tidning C 178/7

Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 2 mars 2015 – Nokia Italia SpA m.fl. mot Ministero per i beni e le attività culturali (MiBAC) m.fl.

(Mål C-110/15)

(2015/C 178/07)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Consiglio di Stato

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Nokia Italia SpA, Hewlett-Packard Italiana srl, Telecom Italia SpA, Samsung Electronics Italia SpA, Dell SpA, Fastweb SpA, Sony Mobile Communications Italy SpA, Wind Telecomunicazioni SpA

Motparter: Ministero per i beni e le attività culturali (MiBAC), Società italiana degli autori ed editori (SIAE), Istituto per la tutela dei diritti degli artisti interpreti esecutori (IMAIE), under avveckling, Associazione nazionale industrie cinematografiche audiovisive e multimediali (Anica), Associazione produttori televisivi (Apt)

Tolkningsfrågor

1) Utgör unionsrätten – närmare bestämt skäl 31 och artikel 5.2 b i direktiv 2001/29/EG (1) – hinder för en nationell lagstiftning (särskilt artikel 71-sexies i den italienska LDA [legge sul diritto d’autore] (upphovsrättslagen) jämförd med artikel 4 i [dekretet av] den 30 december 2009) vilken när det är fråga om köp av medier och apparater för ändamål som uppenbart skiljer sig från privatkopiering – det vill säga uteslutande för yrkesmässigt bruk – föreskriver att kriterier för undantag a priori från avgiften ska fastställas genom privata avtal – eller fri förhandling – särskilt vad gäller de tillämpningsföreskrifter som avses i ovannämnda artikel 4, i avsaknad av allmänna bestämmelser och garantier för likabehandling mellan SIAE och de personer som ska betala kompensationen eller deras branschorganisationer?

2) Utgör unionsrätten – närmare bestämt skäl 31 och artikel 5.2 b i direktiv 2001/29/EG – hinder för en nationell lagstiftning (särskilt artikel 71-sexies i den italienska LDA jämförd med [dekretet av] den 30 december 2009 och anvisningarna från SIAE om återbetalning) vilken när det är fråga om köp av medier och apparater för ändamål som uppenbart skiljer sig från privatkopiering – det vill säga uteslutande för yrkesmässigt bruk – föreskriver att ansökan om återbetalning endast kan göras av slutanvändaren och inte av tillverkaren av medierna och apparaterna?

(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället (EGT L 167, s. 10).
9.

Nionde frågan: a) Ska artikel 12.1 första delen i direktiv 2000/31/EG med beaktande av [Or. 6] den grundläggande rätten till skydd av immateriella rättigheter, som följer av rätten till egendom (artikel 17.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna), liksom av bestämmelserna beträffande skyddet av immateriell egendom, i synnerhet upphovsrätten, i — Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället, — Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/48/EG av den 29 april 2004 om säkerställande av skyddet för immateriella rättigheter, liksom av informationsfriheten samt av den grundläggande rätten till näringsfrihet (artikel 16 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna), tolkas så att de inte utgör hinder för ett beslut vid ett huvudförfarande i en nationell domstol, som innebär att den som tillhandahåller tillgång vid vite föreläggs med förbud att i framtiden göra det möjligt för tredjeman att via en viss internetanslutning tillhandahålla ett visst upphovsrättsligt skyddat verk elektroniskt genom fildelning på internet och det därvid står den som tillhandahåller tillgång fritt att välja vilka tekniska åtgärder som ska vidtas för att efterleva föreläggandet? b) Gäller detta även om den som tillhandahåller tillgång i praktiken endast kan efterleva det rättsliga förbudet genom att stänga internetanslutningen, lösenordsskydda den eller undersöka all kommunikation som sker över anslutningen för att kontrollera om det aktuella upphovsrättsligt skyddade verket rättsstridigt vidarebefordras på nytt, varvid detta är fastställt redan från början och inte visar sig först inom ramen för ett verkställighets- eller bestraffningsförfarande?
SV Europeiska unionens officiella tidning C 388/2

Begäran om förhandsavgörande framställd av Gerechtshof Den Haag (Nederländerna) den 7 augusti 2014 – TOP Logistics BV & Van Caem International BV mot Bacardi & Co. Ltd & Bacardi International Ltd

(Mål C-379/14)

2014/C 388/02

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Gerechtshof Den Haag

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: TOP Logistics BV, Van Caem International BV

Motparter: Bacardi & Co. Ltd, Bacardi International Ltd

Tolkningsfrågor

1) När, under sådana omständigheter som i förevarande mål, varor med härkomst utanför EES som, efter det att de förts in i EES – av någon annan än varumärkesinnehavaren och utan dennes medgivande – hänförts till tullförfarandet för extern transitering eller tullagerförfarandet (i den mening som avses i gemenskapens tullkodex: förordning (EEG) nr 2913/92 (1) (tidigare) och förordning (EG) nr 450/2008 (2)), därefter hänförs till ett uppskovsförfarande för punktskatter, ska då dessa varor anses ha importerats i den mening som avses i artikel 5.3 c i direktiv 89/104/EEG (3) (nu artikel 2008/95/EG (4)), så att det då är fråga om ”att i näringsverksamhet använda” kännetecknet, något som i så fall kan förbjudas med stöd av artikel 5.1 i nämnda direktiv på begäran av varumärkesinnehavaren?

2) Om fråga 1 ska besvaras jakande, ska då, under sådana omständigheter som i förevarande mål, förekomsten av sådana varor i en medlemsstat (vilka hänförts till ett uppskovsförfarande för punktskatter) inte i sig anses skada eller kunna skada varumärkets funktion, med följden att varumärkesinnehavaren, som åberopar nationella varumärkesrätter i den medlemsstaten, då inte kan motsätta sig förekomsten av varorna?

(1) Rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (EGT L 302, s. 1, svensk specialutgåva, område 2, volym 16, s. 4).

(2) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 450/2008 av den 23 april 2008 om fastställande av en tullkodex för gemenskapen (EUT L 145, s. 1).

(3) Rådets första direktiv 89/104/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmningen av medlemsstaternas varumärkeslagar (EGT L 40, s. 1; svensk specialutgåva, område 13, volym 17, s. 178).

(4) Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/95/EG av den 22 oktober 2008 om tillnärmningen av medlemsstaternas varumärkeslagar (EUT L 299, s. 25).
7.

a. Om fråga 6 besvaras så, att tekniska problem, inklusive oförutsedda brister i flygsäkerheten, ska anses utgöra sådana extraordinära omständigheter att artikel 5.3 i förordningen kan åberopas om problemen beror på en händelse som faller utanför det berörda lufttrafikföretagets normala verksamhet och som ligger utanför dess faktiska kontroll, innebär detta i så fall att ett plötsligt uppkommet tekniskt problem som inte kan tillskrivas bristande underhåll och som inte heller har upptäckts vid det reguljära underhållsarbetet (de nämnda A–D-kontrollerna och den dagliga kontroll[en]) kan, eller inte kan, utgöra en extraordinär omständighet – under förutsättning att problemet inte kunde upptäckas under det reguljära underhållsarbetet – eftersom det ju i ett sådant fall inte går att åberopa någon händelse i den mening som avses i punkt 26 och det följaktligen inte heller kan fastställas huruvida händelsen faller inom ramen för normal lufttrafikverksamhet och således ligger utanför lufttrafikföretagets kontroll? b. Om fråga 6 besvaras så, att tekniska problem, inklusive oförutsedda brister i flygsäkerheten, ska anses utgöra sådana händelser som avses i punkt 22 och det plötsligt uppkomna tekniska problemet inte kan tillskrivas bristande underhåll och inte heller har upptäckts vid det reguljära underhållsarbetet (de nämnda A–D-kontrollerna och den dagliga kontrollen), ingår detta tekniska problem i så fall i lufttrafikföretagets normala verksamhet, och ligger det utanför dess kontroll i den mening som avses i punkt 26? c. Om fråga 6 besvaras så, att tekniska problem, inklusive oförutsedda brister i flygsäkerheten, ska anses utgöra sådana händelser som avses i punkt 22 och det plötsligt uppkomna tekniska problemet inte kan tillskrivas bristande underhåll och inte heller har upptäckts vid det reguljära underhållsarbetet (de nämnda A–D-kontrollerna och den dagliga kontrollen), vilka omständigheter ska detta tekniska problem i så fall kopplas till och när ska dessa omständigheter betraktas som extraordinära, så att undantaget i artikel 5.3 i förordningen kan åberopas?