För att artikel 308 EG ska kunna användas krävs det att den åtgärd som gemenskapen avser att vidta dels rör något ”inom den gemensamma marknadens ram”, dels syftar till att förverkliga ”något av gemenskapens mål”. Det sistnämnda begreppet är klart och tydligt uttryckt och det kan därför inte under några omständigheter förstås så, att det inbegriper den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitikens mål.

Det är emellertid uppenbart att rätten till försvar, i synnerhet rätten att yttra sig, inte har iakttagits, när det varken i den aktuella förordningen eller i den gemensamma ståndpunkten 2002/402/GUSP om restriktiva åtgärder mot Usama bin Ladin, medlemmar av al-Qaida-organisationen, talibanerna och andra personer, grupper, företag och enheter associerade med dem, till vilken den aktuella förordningen hänvisar, föreskrivs något förfarande för att upplysa de berörda om de uppgifter som motiverar att deras namn är införda i bilaga I till nämnda förordning, eller för hörande av dem, i samband med eller efter det att deras namn förts in i bilagan, och när rådet inte har upplyst klagandena om de omständigheter som lagts dem till last och vilka utgjort grunden för att införa restriktiva åtgärder mot dem och inte har gett klagandena rätt att få kännedom om dessa omständigheter inom rimlig tid efter det att de restriktiva åtgärderna införts.

Beträffande rätten till försvar, och i synnerhet rätten att yttra sig, kan det inte, när det är fråga om sådana restriktiva åtgärder som dem som införs genom förordning nr 881/2002 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot vissa med Usama bin Ladin, nätverket al-Qaida och talibanerna associerade personer och enheter, krävas av gemenskapsmyndigheterna att de upplyser om de skäl som ligger till grund för införandet av namnet på en person eller enhet i den förteckning som utgör bilaga I till den omtvistade förordningen, före det att personen eller enheten för första gången förs in i förteckningen. Att upplysa den berörda personen eller enheten på förhand härom skulle äventyra effektiviteten av de åtgärder för frysning av penningmedel och ekonomiska resurser som införs genom den omtvistade förordningen. Av skäl som avser i lika hög grad det mål som eftersträvas i den aktuella förordningen som effektiviteten av de åtgärder som föreskrivs i densamma, var gemenskapsmyndigheterna inte heller skyldiga att anordna ett förhör med klagandena innan deras namn fördes in i förteckningen i bilaga I till denna. När det är fråga om en gemenskapsrättsakt som syftar till att genomföra en resolution som antagits av säkerhetsrådet i kampen mot terrorismen, kan dessutom tvingande skäl hänförliga till säkerhet eller till gemenskapens och dess medlemsstaters internationella förbindelser utgöra hinder för att vissa uppgifter lämnas till de berörda och således för att de hörs om dessa uppgifter.

Eftersom dessa personer och enheter inte har upplysts om de omständigheter som lagts dem till last och med hänsyn till det samband som råder mellan rätten till försvar och rätten till ett effektivt rättsmedel inför en domstol har de inte heller under tillfredsställande förhållanden kunnat försvara sina rättigheter vad gäller dessa omständigheter inför gemenskapsdomstolen och det är därför inte möjligt att kontrollera lagenligheten av den omtvistade förordningen, såvitt den berör de ifrågavarande personerna och enheterna. Det har därför skett ett åsidosättande av rätten till ett effektivt rättsmedel inför en domstol.

Iakttagandet av skyldigheten att upplysa om de skäl som ligger till grund för införandet av namnet på en person eller enhet i den förteckning som utgör bilaga I till förordning nr 881/2002 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot vissa med Usama bin Ladin, nätverket al-Qaida och talibanerna associerade personer och enheter är nödvändigt, för att de gentemot vilka de restriktiva åtgärderna riktar sig ska kunna ta till vara sina rättigheter under bästa möjliga förutsättningar och, med kännedom om samtliga omständigheter, kunna avgöra huruvida det finns anledning att väcka talan vid gemenskapsdomstolen. Iakttagandet av denna skyldighet är även nödvändigt för att gemenskapsdomstolen fullt ut ska kunna genomföra den legalitetskontroll av den aktuella gemenskapsrättsakten som det åligger den att göra enligt EG-fördraget.

Trots att förordning nr 881/2002 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot vissa med Usama bin Ladin, nätverket al-Qaida och talibanerna associerade personer och enheter ska ogiltigförklaras, såvitt den berör klagandena, på grund av att principer som var tillämpliga under det förfarande som följdes vid antagandet av de restriktiva åtgärder som införs genom förordningen inte har iakttagits, kan det dock inte uteslutas att det visar sig att det i sak finns grund för införandet av sådana åtgärder gentemot klagandena.

Om förordningen ogiltigförklarades med omedelbar verkan skulle detta emellertid allvarligt och oåterkalleligt kunna påverka effektiviteten av de restriktiva åtgärder som införs genom förordningen och som gemenskapen är skyldig att genomföra. Sökandena skulle nämligen, under tiden innan den aktuella förordningen har ersatts med en ny förordning, kunna vidta åtgärder för att förhindra att åtgärder för frysning av penningmedel på nytt kan tillämpas gentemot dem. Under dessa omständigheter utgör det en rimlig tillämpning av artikel 231 EG att låta verkningarna av den omtvistade förordningen, såvitt den berör klagandena, fortsätta att gälla under en tidsperiod som inte får överstiga tre månader från och med dagen för domens meddelande.

(se punkterna 373, 374 och 376)