Domstolens beslut den 28 juni 2000. - Brottmål mot Claude Laguillaumie. - Begäran om förhandsavgörande: Cour d'appel de Paris - Frankrike. - Begäran om förhandsavgörande - Avvisning. - Mål C-116/00.



Rättsfallssamling 2000 s. I-04979



Sammanfattning



Nyckelord

1 Begäran om förhandsavgörande - Anhängiggörande vid domstolen - Förenligheten av ett beslut om hänskjutande med nationella regler om rättens sammansättning och förfarande - Prövning som inte ankommer på domstolen

(Artikel 234 EG)

2 Begäran om förhandsavgörande - Domstolens behörighet - Gränser

(Artikel 234 EG)

3 Begäran om förhandsavgörande - Upptagande till sakprövning - Frågor ställda utan tillräckliga uppgifter om den faktiska och rättsliga bakgrunden - Uppenbart att frågan inte kan tas upp till prövning

(Artikel 234 EG; EG-stadgan för domstolen, artikel 20)

4 Begäran om förhandsavgörande - Anhängiggörande vid domstolen - Den nationella domstolens bedömning (Artikel 234 EG)

Sammanfattning

1 Det åligger inte domstolen att, med hänsyn till kompetensfördelningen mellan domstolen och de nationella domstolarna, inom ramen för det förfarande som inrättas i artikel 234 EG undersöka om det beslut som hänskjutits till den har fattats i överensstämmelse med de nationella rättsreglerna om domstolarnas sammansättning och förfarande. (se punkt 10)

2 Även om domstolen vid tillämpningen av artikel 234 EG inte är behörig att avgöra om en nationell bestämmelse är förenlig med gemenskapsrätten, kan den av den nationella domstolens frågor och mot bakgrund av de uppgifter som den nationella domstolen har lämnat, utläsa vilka omständigheter som hör samman med tolkningen av gemenskapsrätten, för att ge den nationella domstolen möjlighet att lösa det juridiska problem som den ställts inför. (se punkterna 11 och 12)

3 Eftersom det är nödvändigt att komma fram till en tolkning av gemenskapsrätten som är användbar för den nationella domstolen, krävs att den nationella domstolen klargör den faktiska och rättsliga bakgrunden till de frågor som ställs, eller att den åtminstone förklarar de faktiska omständigheter som ligger till grund för dessa frågor. Dessa krav är av särskild betydelse inom konkurrensområdet, som kännetecknas av komplicerade faktiska och rättsliga förhållanden.

Den information som tillhandahålls i begäran om förhandsavgörande skall inte bara göra det möjligt för domstolen att lämna användbara svar, utan också ge såväl medlemsstaternas regeringar som andra berörda parter möjlighet att avge yttranden i enlighet med artikel 20 i domstolens stadga. Enligt denna bestämmelse skall de berörda enbart underrättas om beslutet om hänskjutande. Den omständigheten att den nationella domstolen har hänvisat till yttranden av parterna i målet vid den domstolen, vilka för övrigt kan innehålla motstridiga framställningar av tvisten vid den nämnda domstolen, är således inte av den arten att den tillvaratar den ovannämnda rätten. Vidare är det nödvändigt att den nationella domstolen ger en viss förklaring till varför den begär tolkning av just dessa regler i gemenskapsrätten och vilket samband som den nationella domstolen anser finns mellan dessa regler och de regler som är relevanta i tvisten.

Det är således uppenbart att en begäran om förhandsavgörande från en nationell domstol som inte närmare förklarat det samband som finns mellan var och en av de regler som den begär en tolkning av och de faktiska omständigheterna eller tillämplig nationell lagstiftning inte kan tas upp till prövning, om den inte innehåller tillräckliga uppgifter av sådan art att de uppfyller dessa krav. (se punkterna 14-19, 25 och 26)

4 Genom artikel 234 EG upprättas ett direkt samarbete mellan EG-domstolen och de nationella domstolarna, där parterna endast ges möjlighet att yttra sig inom den rättsliga ram som uppställts av den nationella domstolen. Inom de gränser som fastslås i artikel 234 EG, är det således endast de nationella domstolarna som skall avgöra innehållet i och föremålet för en eventuell begäran om förhandsavgörande till domstolen. (se punkterna 21 och 22)