I ‑ 2931Mål C-55/06
Arcor AG & Co. KG
mot
Bundesrepublik Deutschland
(begäran om förhandsavgörande  
från Verwaltungsgericht Köln)
”Telekommunikationer — Förordning (EG) nr 2887/2000 — Tillträde till 
accessnät — Principen om kostnadsorientering — Kostnader — Ränta på 
investerat kapital — Avskrivning av anläggningstillgångar — Värdering av lokala 
infrastrukturer för telekommunikation — Nukostnader och historiska kostnader 
— Grund för beräkningen — Faktiska kostnader — Historiska kostnader och 
framåtblickande kostnader — Underlag till styrkande av kostnaderna — Analytiska 
kostnadsmodeller ’nedifrån och upp’ och ’uppifrån och ned’ — Detaljerade 
nationella bestämmelser — De nationella regleringsmyndigheternas utrymme för 
skönsmässig bedömning — Domstolsprövning — Medlemsstaternas processuella 
autonomi — Likvärdighets‑ och effektivitetsprinciperna — Möjligheten för 
berättigade att få beslut om godkännande av den anmälda operatörens avgifter 
prövade av domstol — Bevisbörda — Tillsynsförfarande och domstolsförfarande”
Förslag till avgörande av generaladvokat M.  Poiares  Maduro föredraget den 
18 juli 2007  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . I ‑ 2938
Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 24 april 2008   .  .  .  .  .  .  .  .  .  . I ‑ 2976
I ‑ 2932SAMMANFATTNING — MÅL C‑55/06
Sammanfattning av domen
 1.  Tillnärmning av lagstiftning — Telesektorn — Tillträde till accessnät — Förordning 
nr  2887/2000 — Principen att avgifterna för tillträde till accessnätet ska fastställas på 
grundval av kostnaderna
  (Europaparlamentets och rådets förordning nr 2887/2000, artikel 3.3)
 2.  Tillnärmning av lagstiftning — Telesektorn — Tillträde till accessnät — Förordning 
nr  2887/2000 — Principen att avgifterna för tillträde till accessnätet ska fastställas på 
grundval av kostnaderna — Kostnader
  (Europaparlamentets och rådets förordning nr 2887/2000, artikel 3.3)
 3.  Tillnärmning av lagstiftning — Telesektorn — Tillträde till accessnät — Förordning 
nr  2887/2000 — Principen att avgifterna för tillträde till accessnätet ska fastställas på 
grundval av kostnaderna
  (Europaparlamentets och rådets förordning nr 2887/2000, artikel 3.3)
 4.  Tillnärmning av lagstiftning — Telesektorn — Tillträde till accessnätet — Förordning 
nr  2887/2000 — Principen att avgifterna för tillträde till accessnätet ska fastställas på 
grundval av kostnaderna
  (Europaparlamentets och rådets förordning nr 2887/2000, artikel 4.2 b)
 5.  Tillnärmning av lagstiftning — Telesektorn — Tillträde till accessnätet — Förordning 
nr  2887/2000 — Principen att avgifterna för tillträde till accessnätet ska fastställas på 
grundval av kostnaderna
  (Europaparlamentets och rådets förordning nr 2887/2000, artiklarna 1.4 och 3.3)
 6.  Tillnärmning av lagstiftning — Telesektorn — Tillträde till accessnätet — Förordning 
nr  2887/2000 — Principen att avgifterna för tillträde till accessnätet ska fastställas på 
grundval av kostnaderna — De nationella regleringsmyndigheternas tillsyn
  (Europaparlamentets och rådets förordning nr 2887/2000, artiklarna 3.3, 4.1 och 4.2)
I ‑ 2933ARCOR
 7.  Tillnärmning av lagstiftning — Telesektorn — Tillträde till accessnätet — Förordning 
nr  2887/2000 — Principen att avgifterna för tillträde till accessnätet ska fastställas på 
grundval av kostnaderna — Tillämpning
  (Europaparlamentets och rådets förordning nr 2887/2000, artiklarna 3.3, 4.1 och 4.3)
 8.  Tillnärmning av lagstiftning — Telesektorn — Tillträde till accessnätet — Förordning 
nr  2887/2000 — Principen att avgifterna för tillträde till accessnätet ska fastställas på 
grundval av kostnaderna — Tillämpning
  (Europaparlamentets och rådets förordning nr  2887/2000, artiklarna  3.3 och 4.1; rådets 
direktiv 90/387, artikel 5a.3)
 9.  Tillnärmning av lagstiftning — Telesektorn — Tillträde till accessnätet — Förordning 
nr  2887/2000 — Principen att avgifterna för tillträde till accessnätet ska fastställas på 
grundval av kostnaderna — De nationella regleringsmyndigheternas tillsyn
  (Europaparlamentets och rådets förordning nr 2887/2000, artikel 3.3 och 3.4)
 1.  Den i artikel  3.3 i förordning 
nr  2887/2000 om tillträde till accessnät 
stadgade principen att avgifterna för till ‑
träde till accessnätet ska fastställas på 
grundval av kostnaderna är inte under ‑
kastad reglerna på en konkurrensut ‑
satt marknad som styrs av reglerna om 
utbud och efterfrågan där avgifterna för 
tillträde till accessnätet bestäms fritt i 
enlighet med den fria konkurrensen. 
Denna princip innebär däremot en skyl ‑
dighet för anmälda operatörer att, mot 
bakgrund av det gradvisa öppnandet av 
telemarknaden för konkurrens, fastställa 
avgifterna för tillträde till accessnätet på 
grundval av de kostnader som de haft 
för att bygga upp accessnätet, samtidigt 
som de får skälig avkastning på dessa 
avgifter, så att en långsiktig utveckling 
och en modernisering av de befintliga infrastrukturerna för telekommunika ‑
tioner kan säkerställas.
  (se punkterna 60, 61, 64 och 69)
 2.  Ränta på investerat kapital och avskriv ‑
ningarna av de anläggningstillgångar 
som har använts för att bygga upp access ‑
nätet ingår bland de kostnader som ska 
I ‑ 2934SAMMANFATTNING — MÅL C‑55/06
beaktas i enlighet med principen att 
avgifterna för tillträde till accessnätet ska 
fastställas på grundval av kostnaderna i 
artikel 3.3 i förordning nr 2887/2000 om 
tillträde till accessnätet.
  Vid fastställandet av avgifterna för till ‑
träde till accessnätet ska det således 
tas hänsyn till de kostnader som den 
anmälda operatören har haft i samband 
med de investeringar som gjorts för att 
bygga upp lokal infrastruktur. Ränta på 
investerat kapital utgörs härvid av den 
inkomst som kapitalet skulle ha gett om 
det inte hade investerats i accessnätet 
och räntor på lån, vilka utgör kostnaden 
för den skuldsättning som behövts för att 
kunna göra investeringarna för att bygga 
upp accessnätet. Beaktandet av avskriv ‑
ningarna av de anläggningstillgångar 
som har använts för att bygga upp det 
lokala nätet gör det möjligt att förstå hur 
mycket anläggningstillgångarnas verk ‑
liga värde har minskat. Dessa avskriv ‑
ningar hänför sig till de investeringar 
som den anmälda operatören gjort för 
att bygga upp accessnätet. De utgör 
följaktligen en del av de driftskostnader 
som ska beaktas, i enlighet med den 
princip om fastställande av de avgifter 
som föreskrivs i artikel  3.3 i förordning 
nr 2887/2000.
  (se punkterna 72, 77–80 och 84 samt 
punkt 1 i domslutet) 3.  Vid tillämpning av principen att avgif ‑
terna för tillträde till accessnätet ska 
fastställas på grundval av kostnaderna i 
artikel 3.3 i förordning nr 2887/2000 om 
tillträde till accessnät ska de nationella 
regleringsmyndigheterna, när de fast ‑
ställer grunden för beräkningen av den 
anmälda operatörens kostnader, beakta 
de faktiska kostnaderna, det vill säga den 
anmälda operatörens historiska kost ‑
nader och de framåtblickande kostna ‑
derna. De sistnämnda kostnaderna ska, 
i förekommande fall, grunda sig på en 
uppskattning av återanskaffningskost ‑
naden för nätet eller för vissa delar av 
detta.
  Beräkningen av kostnaderna kan inte 
endast grunda sig på de kostnader som 
en annan operatör än den anmälda 
operatören skulle ha för att bygga upp 
en ny lokal infrastruktur för tillhandahål ‑
lande av likvärdiga teletjänster (nukost ‑
nader) eller på de kostnader som den 
anmälda operatören faktiskt har haft 
med beaktande av redan gjorda avskriv ‑
ningar (historiska kostnader).
  En användning av uteslutande den 
ena eller den andra beräknings ‑
grunden kan nämligen äventyra ända ‑
målet med förordningen, vilket är att 
intensifiera konkurrensen genom att 
I ‑ 2935ARCOR
fastställa harmoniserade villkor för 
tillträde till accessnät för att på så vis 
främja ett konkurrensutsatt och vitt ‑
omfattande utbud av elektroniska 
kommunikationstjänster.
  Möjligheten för den anmälda operatören 
att uteslutande grunda beräkningen 
av kostnaderna på återanskaffnings ‑
värdet av sina investeringar innebär att 
denne skulle kunna välja de kostnader 
som gör det möjligt att fastställa avgif ‑
terna för tillträde till accessnätet på den 
högsta nivån, utan att beakta uppgifter 
om avgifter och priser som gynnar de 
berättigade. Den anmälda operatören 
skulle således kunna kringgå reglerna om 
kostnadsorientering av avgifterna för till ‑
träde till accessnätet.
  Om beräkningen av kostnaderna uteslu ‑
tande grundade sig på historiska kost ‑
nader skulle detta, beroende på nätets 
ålder, kunna leda till att ett nästintill 
avskrivet nät beaktades, vilket skulle leda 
till en mycket låg avgift. Detta skulle leda 
till att den anmälda operatören drab ‑
bades av omotiverade nackdelar, vilket 
är vad förordning nr  2887/2000 söker 
undvika.
  (se punkterna 86, 98, 104, 108, 109 och 
119 samt punkt 2 i domslutet) 4.  Den nationella regleringsmyndigheten 
får med stöd av artikel 4.2 b i förordning 
nr  2887/2000 om tillträde till accessnät 
begära att den anmälda operatören ska 
lämna myndigheten relevant informa ‑
tion om de handlingar som styrker de 
kostnader som beaktats vid tillämp ‑
ningen av principen att avgifterna för 
tillträde till accessnätet ska fastställas på 
grundval av kostnaderna. I gemenskaps ‑
rätten finns det ingen bestämmelse som 
föreskriver vilka redovisningshandlingar 
som ska kontrolleras, och de natio ‑
nella regleringsmyndigheterna är därför 
ensamma behöriga att pröva huruvida 
de handlingar som lagts fram är de mest 
lämpliga med hänsyn till kraven på 
kostnadsredovisning.
  När det inte finns några uppgifter som 
gör det möjligt att avgöra huruvida 
gemenskapslagstiftaren har uttalat sig 
i riktning för en analytisk kostnadsmo ‑
dell enligt ”nedifrån och upp”‑metoden 
eller för en analytisk kostnadsmodell 
enligt ”uppifrån och ned”‑metoden ska 
de nationella regleringsmyndigheterna 
i enlighet med tillämplig rätt välja de 
I ‑ 2936SAMMANFATTNING — MÅL C‑55/06
metoder för kostnadsredovisning som de 
anser vara de mest lämpliga beroende på 
omständigheterna.
  (se punkterna 127, 131, 132 och 134 
samt punkterna 3 och 4 i domslutet)
 5.  Den möjlighet som medlemsstaterna 
har enligt artikel  1.4 i förordning 
nr 2887/2000 om tillträde till accessnätet 
att anta detaljerade nationella bestäm ‑
melser medför inte att principen att 
avgifterna för tillträde till accessnätet 
ska fastställas på grundval av kostna ‑
derna i artikel 3.3 i förordningen inte är 
tillämplig. Rätten att behålla eller införa 
bestämmelser med mer detaljerade 
föreskrifter innebär att det är tillåtet för 
medlemsstaterna att, inom utrymmet 
för deras skönsmässiga bedömning på 
området, i sin nationella lagstiftning 
föreskriva bestämmelser som konkreti ‑
serar principen att avgifterna för tillträde 
till accessnätet ska fastställas på grundval 
av kostnaderna. Utrymmet för sköns ‑
mässig bedömning får inte innebära 
avsteg från de principer och begräns ‑
ningar som följer av artikel  1.4 i den 
förordningen.
  (se punkterna 143, 146 och 150 samt 
punkt 5 i domslutet) 6.  De nationella regleringsmyndigheterna 
har enligt bestämmelserna i artikel  4.1 
och 4.2 i förordning nr  2887/2000 om 
tillträde till accessnät en vidsträckt 
befogenhet att, vid granskningen av de 
anmälda operatörernas avgifter för till ‑
träde till deras accessnät i förhållande till 
principen om fastställandet av avgifterna 
i artikel 3.3 i den förordningen, bedöma 
de olika delarna av dessa avgifter, vilket 
innefattar rätten att ändra priserna och 
därigenom de föreslagna avgifterna. 
Denna vidsträckta befogenhet omfattar 
även de kostnader som de anmälda 
operatörerna har haft (såsom ränta på 
investerat kapital och avskrivningar 
av anläggningstillgångar), grunden för 
beräkningen av dessa kostnader och 
kostnadsredovisningsmodellerna.
  (se punkt 159 samt punkt 6 i domslutet)
 7.  I fråga om domstolsprövning av de 
nationella tillsynsmyndigheternas beslut 
om godkännande av de anmälda opera ‑
törernas avgifter för tillträde till access ‑
nätet ankommer det på medlemsstaterna 
att, med utövande av sin processuella 
autonomi, bestämma vilka domstolar 
som är behöriga, vilka slags mål  de får 
pröva och de närmare föreskrifterna för 
domstolsprövningen. Medlemsstaterna 
ska härvid iaktta principerna om ett 
likvärdigt och effektivt domstolsskydd. 
Den nationella domstolen ska mot denna 
I ‑ 2937ARCOR
bakgrund säkerställa att de skyldigheter 
som följer av förordning nr  2887/2000 
i fråga om tillträde till accessnätet på 
villkor som är förenliga med principen 
för fastställande av avgifter i artikel  3.3 
i förordningen faktiskt iakttas och att 
avgifterna för tillträde till accessnätet är 
klara, tydliga och icke diskriminerande.
  (se punkt 170 samt punkt 7 i domslutet)
 8.  Nationella domstolar är enligt artikel 4.1 
i förordning nr  2887/2000 om tillträde 
till accessnät, jämförd med artikel 5a.3 i 
rådets direktiv  90/387 om upprättandet 
av den inre marknaden för teletjänster 
genom att tillhandahålla öppna nät, i 
dess lydelse enligt direktiv  97/51, skyl ‑
diga att tolka och tillämpa sina nationella 
processrättsliga regler om talerätt så, att 
det är möjligt att i domstol angripa ett 
beslut från den nationella reglerings ‑
myndigheten om godkännande av avgif ‑
terna för tillträde till accessnätet. Såväl 
det företag till vilket ett sådant beslut är 
riktat som berättigade, i den mening som 
avses i förordningen, vars rättigheter potentiellt kan påverkas av beslutet ska 
ha en sådan möjlighet.
  (se punkt 178 samt punkt 8 i domslutet)
 9.  Förordning nr  2887/2000 om tillträde 
till accessnät ska tolkas så, att i ett förfa ‑
rande för tillsyn av avgifterna för till ‑
träde till accessnätet som genomförs 
av en nationell regleringsmyndighet 
enligt artikel  4 i förordningen är det 
den anmälda operatören som ska bevisa 
att dennes avgifter följer principen att 
avgifterna för tillträde till accessnätet ska 
fastställas på grundval av kostnaderna. 
Det ankommer däremot på medlems ‑
staterna att bestämma hur bevisbördan 
ska fördelas mellan den nationella regle ‑
ringsmyndighet som har fattat beslutet 
om godkännande av den anmälda opera ‑
törens avgifter och den berättigade som 
har angripit det beslutet. Det ankommer 
även på medlemsstaterna att, i enlighet 
med sina processrättsliga regler och med 
iakttagande av de gemenskapsrättsliga 
principerna om ett effektivt och likvär ‑
digt domstolsskydd, bestämma hur 
bevisbördan ska fördelas vid en prövning 
i domstol av den nationella reglerings ‑
myndighetens beslut om godkännande 
av den anmälda operatörens avgifter för 
tillträde till accessnätet.
  (se punkt 192 samt punkt 9 i domslutet)