SV Europeiska unionens officiella tidning C 38/2

Överklagande ingett den 17 december 2010 av Brookfield New Zealand Ltd, Elaris SNC av den dom som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 13 september 2010 i mål T-135/08, Schniga mot växtsortsmyndigheten — Elaris och Brookfield New Zealand

(Mål C-534/10 P)

2011/C 38/03

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Brookfield New Zealand Ltd, Elaris SNC (ombud: M. Eller, Rechtsanwalt)

Övriga parter i målet: Gemenskapens växtsortsmyndighet, Schniga GmbH

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

— upphäva tribunalens dom,

— återförvisa målet till tribunalen för avgörande, eller alternativt slutgiltigt avgöra frågan och ogilla den talan som väckts av Schniga GmbH och följaktligen fastställa det beslut som fattats av växtsortsmyndighetens överklagandenämnd den 21 november 2007 i ärendena A-003/2007 och A-004/2007, och

— förplikta om återbetalning av rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Klaganden gör gällande att den överklagade domen ska upphävas på följande grunder:

I. Sökanden Schniga GmbH:s tredje grund ska avvisas. Rättsstridig omprövning av överklagandenämndens bedömning av de faktiska omständigheterna. Åsidosättande av artikel 73.2 i förordning nr 2100/94 (1) (nedan kallad förordningen).

— Den tredje grund som sökanden Schniga GMbH framförde till stöd för sin talan om ogiltigförklaring av överklagandenämndens beslut, med stöd av vilken talan bifölls i den överklagande domen, borde ha avvisats, eftersom den innebar en omprövning av de faktiska omständigheterna, vilket inte är tillåtet enligt artikel 73.2 i förordningen.

— Tribunalen åsidosatte artikel 73.2 i förordningen genom att rättstridigt ompröva överklagandenämndens bedömning av de faktiska omständigheterna med avseende på det faktiska innehållet i föreläggandet i den mening som avses i artikel 55.4 i förordningen och klagandens tolkning av dem.

II. Åsidosättande av artikel 55.4 i förening med artiklarna 61.1 b och 80 i förordning nr 2100/94.

— Tribunalen underlät att fastställa (eller implicit utgå ifrån) att artikel 55.4 i förordningen ger växtsortsmyndigheten befogenhet att utfärda förelägganden, ett åsidosättande som medför att en ansökan avslås i enlighet med artikel 61.1 b i förordningen inte endast med hänsyn till det skick som det material som ska lämnas in är i, utan även med hänsyn till den dokumentation som styrker detta skick.

— Tribunalen underlät att fastställa (eller implicit utgå ifrån) att artikel 55.4 i förordningen ger växtsortsmyndigheten befogenhet att dela upp föreläggandet i två självständiga och oberoende förelägganden, det ena avseende själva materialet och det andra avseende den styrkande dokumentationen, ett åsidosättande som medför att en ansökan avslås i enlighet med artikel 61.1 b i förordningen.

— Tribunalen underlät att fastställa (eller implicit utgå ifrån) att artikel 55.4 i förordningen i förening med artikel 61.1 b i förordningen ger växtsortsmyndigheten befogenhet att tillåta att nytt material lämnas in i en situation där den tidsfrist som tidigare fastställts för inlämning av material i ett visst skick redan hade löpt ut, endast därför att tidsfristen för att inge styrkande dokumentation avseende detta skick ännu inte hade löpt ut.

— Tribunalen underlät att fastställa (eller implicit utgå ifrån) att artikel 55.4 i förordningen i förening med artikel 61.1 b i förordningen ger växtsortsmyndigheten befogenhet att tillåta inlämning av nytt material fritt från virus, när tidsfristen för inlämning av det nämnda materialet löpt ut och när det var helt klart att nämnda material inte var fritt från virus.

— Tribunalen underlät att fastställa (eller implicit utgå ifrån) — med hänsyn till att det inlämnade materialet var infekterat av virus och att det därför inte kunde ha lämnats något ”sundhetscertifikat” och det inte heller skulle komma att lämnas — att ordalydelsen ”så snart som möjligt” i uppmaningen att komma in med sundhetscertifikatet för det redan inlämnade materialet inte kunde ses som en tidsfrist, och i vilket fall inte som en tidsfrist som redan hade löpt ut med avseende på föreläggandet i den mening som avses i artikel 55.4 i förordningen, och få till följd att ansökan avslås i enlighet med artikel 61.1 b i förordningen.

— Tribunalen underlät att fastställa (eller implicit utgå ifrån) att artikel 55.4 i förordningen tillerkänner växtsortsmyndigheten fullt utrymme för skönsmässig bedömning utan att någon ytterligare hierarkisk eller rättslig kontroll av huruvida dess föreläggande är rättsligt klart och tydligt företas, ett åsidosättande som medför att en ansökan avslås i enlighet med artikel 61.1 b i förordningen, och underlät därutöver att fastställa (eller implicit utgå ifrån) att en sådan skönsmässig bedömning av växtortsmyndigheten kan göras a) oavsett huruvida sökanden i enlighet med föreskrifterna och inom tidsfristen ansökt om återställande enligt artikel 80 i förordningen och b) utan att ta hänsyn till sökandens aktuella tolkning av denna ansökan eller sökandens goda eller onda tro avseende tolkningen av ansökan.

(1) EUT L 227, s. 1.