Förstainstansrättens beslut (andra avdelningen i utökad sammansättning) av den 11 mars 1999. - Krupp Hoesch Stahl AG mot Europeiska kommissionen. - EKSG-fördraget - Konkurrens - Avtal mellan företag - Prisfastställelse - System för utbyte av information. - Mål T-147/94.



Rättsfallssamling 1999 s. II-00603

Pub.RJ s. Pub ext



Sammanfattning

Parter

Domskäl

Domslut



Nyckelord

EKSG - Konkurrensbegränsande samverkan - Böter - Belopp - Fastställande - Gemenskapsdomstolarnas fastställelse av bötesbelopp - Full prövningsrätt

(EKSG-fördraget, artikel 36 andra stycket)

Sammanfattning

Till sin karaktär är förstainstansrättens fastställelse av bötesbelopp, inom ramen för sin fulla prövningsrätt, inte en exakt räkneoperation. För övrigt är förstainstansrätten inte bunden av kommissionens beräkningar, utan skall göra en egen bedömning med beaktande av omständigheterna i det enskilda fallet.

Parter

I mål T-147/94,

Krupp Hoesch Stahl AG, bolag bildat enligt tysk rätt, Dortmund (Tyskland), företrätt av advokaten Otfried Lieberknecht och, under det muntliga förfarandet, advokaten Martin Klusmann, Düsseldorf, delgivningsadress: advokatbyrån Alex Bonn, 62, avenue Guillaume, Luxemburg,

sökande,

mot

Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd inledningsvis av Julian Currall och Norbert Lorenz, rättstjänsten, samt Géraud de Bergues, nationell tjänsteman med förordnande vid kommissionen, därefter av generaldirektören vid rättstjänsten Jean-Louis Dewost, Julian Currall och Guy Charrier, nationell tjänsteman med förordnande vid kommissionen, samtliga i egenskap av ombud, biträdda av advokaten Hans-Joachim Freund, Frankfurt, delgivningsadress: rättstjänsten, Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, Luxemburg,

svarande,

angående en talan om i huvudsak ogiltigförklaring av kommissionens beslut 94/215/EKSG av den 16 februari 1994 om ett förfarande för tillämpning av artikel 65 i EKSG-fördraget angående avtal och samordnade förfaranden bland europeiska stålbalksproducenter (EGT L 116, s. 1),

meddelar

FÖRSTAINSTANSRÄTTEN

(andra avdelningen i utökad sammansättning)

sammansatt av tillförordnade ordföranden C.W. Bellamy samt domarna A. Potocki och J. Pirrung,

justitiesekreterare: byrådirektören J. Palacio González,

med hänsyn till det skriftliga förfarandet och efter det muntliga förfarandet den 23, den 24, den 25, den 26 och den 27 mars 1998,

följande

Dom(1)

Domskäl

Bakgrund till tvisten

A - Inledande synpunkter

1 Denna talan syftar till ogiltigförklaring av kommissions beslut 94/215/EKSG av den 16 februari 1994 om ett förfarande för tillämpning av artikel 65 i EKSG-fördraget angående avtal och samordnade förfaranden bland europeiska stålbalksproducenter (EGT L 116, s. 1, nedan kallat beslutet). I detta beslut fastslog kommissionen att 17 europeiska stålföretag och en företagssammanslutning hade deltagit i en rad avtal, beslut och samordnade förfaranden för prisfastställelse, uppdelning av marknader och utbyte av konfidentiell information på gemenskapsmarknaden för stålbalkar i strid med artikel 65.1 i EKSG-fördraget, och påförde fjorton företag i denna bransch böter för överträdelser som skett mellan den 1 juli 1988 och den 31 december 1990.

2 Det framgår av beslutet (punkt 11 d) att Hoesch Stahl AG (därefter kallat Hoesch i beslutet) är ett helägt dotterbolag till Hoesch AG, vars konsoliderade omsättning år 1989 var 10,679 miljarder DM. År 1992 gick företaget samman med Krupp för att bilda Krupp Hoesch Stahl AG, vilket är sökanden i detta förfarande.

...

D - Beslutet

3 Beslutet, som kom sökanden tillhanda den 3 mars 1994 tillsammans med en skrivelse från Van Miert av den 28 februari 1994, har följande lydelse:

"Artikel 1

Följande företag har, i den utsträckning som anges i detta beslut, deltagit i de konkurrensbegränsande verksamheter som anges efter deras namn, som begränsar och snedvrider normal konkurrens på den gemensamma marknaden. Eftersom böter påförs, anges överträdelsens varaktighet i månader, utom i de fall där tilläggen har harmoniserats, där deltagande i överträdelsen anges med 'x'.

...

Hoesch

a) Utbyte av konfidentiell information genom stålbalkskommissionen och Walzstahl-Vereinigung (övervakningssystemet)(27)

b) Prisfastställelse på den tyska marknaden(3)

...

Artikel 4

För de överträdelser som anges i artikel 1 och som skedde efter den 30 juni 1988 (efter den 31 december 1989(2) för Aristrain och Ensidesa), skall följande böter påföras:

...

Krupp Hoesch Stahl AG 13 000 ECU

...

Artikel 6

Detta beslut är riktat till ...

- Krupp Hoesch Stahl AG

..."

...

E - Bötesbeloppet

...

Utövandet av förstainstansrättens fulla prövningsrätt vad gäller bötesbeloppet

4 Till sin karaktär är förstainstansrättens fastställelse av bötesbelopp, inom ramen för sin fulla prövningsrätt, inte en exakt räkneoperation. För övrigt är förstainstansrätten inte bunden av kommissionens beräkningar, utan skall göra en egen bedömning med beaktande av omständigheterna i detta fall.

5 I förevarande mål har det under förstainstansrättens prövning inte framkommit att det skedde några fel genom kommissionens allmänna tillvägagångssätt för att fastställa bötesnivån (punkt 187 och följande punkter ovan)(3) även om det medförde att sökanden påfördes ett obetydligt bötesbelopp.

6 Det skall erinras om att även om sökanden faktiskt deltog i utbytet av sifferuppgifter, bland annat i det utbyte som organiserades av stålbalkskommissionen, deltog den inte i mötena med stålbalkskommissionen och deltog följaktligen inte heller i de diskussioner som fördes under dessa möten på grundval av dessa sifferuppgifter.

7 Förstainstansrätten anser att dessa diskussioner inte bara visar att utbytet var av konkurrensbegränsande karaktär, utan denna karaktär förvärrades dessutom genom att den förstärkte den ömsesidiga kontroll som fanns inneboende i detta utbyte. Den kritik som framfördes vid dessa möten möjliggjorde för dem som framförde denna kritik att i enskilda fall underrätta konkurrenterna om uppträdanden som ansågs överdrivna samt erinra dessa om att det förekom en ständig kontroll och att det var möjligt att vidta riktade motåtgärder.

8 Om koefficienten på 1,5 procent som kommissionen använde är motiverad vid ett utbyte jämte sådana diskussioner, kan inte samma procentsats tillämpas när ett företag - såsom sökanden - inte har deltagit i dessa diskussioner, utan endast har utbytt sifferuppgifter, utan att ha deltagit vid något av mötena i fråga.

9 Förstainstansrätten anser, inom ramen för sin fulla prövningsrätt enligt artikel 36 andra stycket i fördraget, att denna koefficient skall sänkas i sökandens fall till 1 procent av sökandens omsättning. Koefficienten skall tillämpas under 24 månader av en teoretisk varaktighet på 30 månader. Sökandens bötesbelopp skall sänkas i motsvarande mån.

...

Domslut

På dessa grunder beslutar

FÖRSTAINSTANSRÄTTEN

(andra avdelningen i utökad sammansättning)

följande dom:

1) Det bötesbelopp som sökanden påförs genom artikel 4 i kommissionens beslut 94/215/EKSG av den 16 februari 1994 om ett förfarande för tillämpning av artikel 65 i EKSG-fördraget angående avtal och samordnade förfaranden bland europeiska stålbalksproducenter fastställs till 9 000 EUR.

2) Talan ogillas i övrigt.

3) Sökanden skall bära sina rättegångskostnader samt hälften av svarandens rättegångskostnader. Svaranden skall bära hälften av sina rättegångskostnader.

(1) - Bakgrunden till tvisten och förfarandet vid förstainstansrätten anges i punkterna 1-70 i förstainstansrättens dom av den 11 mars 1999 i mål T-141/94, Thyssen mot kommissionen (REG 1999, s. II-0000). De grunder och argument som sökanden har åberopat, och som är identiska med eller liknar dem som har framförts i målet Thyssen mot kommissionen, har prövats särskilt i punkterna 121-170 (Åsidosättande av väsentliga formkrav vid förfarandet för antagandet av beslutet), 366-412 (Utbytena av information inom stålbalkskommissionen (övervakning av order och leveranser) och genom Walzstahl-Vereinigung), 457-565 (Kommissionens delaktighet i den överträdelse som sökanden kritiserades för) och 604-613 (Motiveringen i beslutet vad gäller bötesbeloppet) i sistnämnda dom.

(2) - Det datum som anges i den franska och den spanska versionen av beslutet. I den tyska och den engelska versionen anges den 31 december 1988.

(3) - Se domen i målet Thyssen mot kommissionen, punkt 577 och följande punkter.