ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
69

Vidare gjorde tribunalen under alla omständigheter fel som inte utförde den domstolsprövning som ålåg den beträffande bevisningen för de troliga verkningar av överträdelsen som beaktades vid beräkningen av böterna. Orange lade fram bevisning för tribunalen som styrkte att kommissionen hade behandlat frågan huruvida det fanns ett orsakssamband mellan företagets beteende och de påstådda troliga verkningarna på marknaderna på ett felaktigt sätt. Denna bevisning – om marknadstäckningen för bredbandstjänster i Polen, om att kommissionen grundat sig på felaktiga antaganden och metoder, om mobiltelefonins inverkan på marknadstäckningen för bredbandstjänster i Polen, om att den polska nationella regleringsmyndigheten gett in ett referensanbud för sent och om utvecklingstakten för bredbandstjänster – beaktades inte av tribunalen.
8

I artikel 111.1 och 111.2 i denna förordning anges följande: ”1. Jordbrukare som håller am- och dikor på sitt jordbruksföretag kan efter ansökan beviljas bidrag för am- och dikor (am- och dikobidrag). Det ska beviljas i form av ett årligt bidrag per kalenderår och per jordbrukare inom gränserna för individuella tak. 2. Am- och dikobidraget ska beviljas alla jordbrukare som a) inte levererar mjölk eller mjölkprodukter från sitt företag under de tolv månader som följer på den dag då ansökan lämnas in; leveranser av mjölk eller mjölkprodukter som sker direkt från jordbruksföretag till konsument ska dock inte hindra att bidraget beviljas, b) levererar mjölk eller mjölkprodukter och vars totala individuella kvot enligt artikel 67 i [rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) (EUT L 299, 2007, s. 1)] är mindre än eller lika med 120000 kg. Medlemsstaterna kan emellertid på grundval av objektiva och icke diskriminerande kriterier som de själva fastställer, besluta att ändra eller avskaffa den kvantitativa gränsen, förutsatt att jordbrukaren under minst sex månader i följd räknat från den dag ansökan lämnas in håller ett antal am- och dikor som motsvarar minst 60 % och kvigor som motsvarar högst 40 % av det antal för vilket bidraget söktes. För fastställande av antalet stödberättigande djur enligt leden a och b i punkt 2 ska det konstateras om stödmottagarens kor tillhör en am- och dikobesättning eller en mjölkkobesättning, på grundval av den individuella mjölkkvot som finns tillgänglig för jordbruksföretaget den 31 mars det aktuella kalenderåret, uttryckt i ton och i genomsnittlig mjölkavkastning.”
12

Reglerna för hur minimiutdelningen ska beräknas finns i 16 C § andra–sjätte styckena taxeringslagen. Enligt 16 C § andra stycket ska minimiutdelningen utgöras av summan av intäkterna och de nettobelopp som inkasserats under räkenskapsåret, efter avdrag för förluster och kostnader. I 16 C § tredje stycket taxeringslagen föreskrivs att det i beräkningen av minimiutdelningen ska ingå en rad intäkter som räknas upp i denna bestämmelse, bland annat räntor, aktieutdelningar, intäkter av fordringar och finansiella avtal samt överskott vid avyttringar av aktier. Enligt 16 C § fjärde och femte styckena taxeringslagen får 16 C §-fonder dra av skatterättsligt tillåtna förluster samt förvaltningskostnader.
2

Respektive begäran har framställts i mål mellan å ena sidan Confederazione Generale Italiana dei Trasporti e della Logistica (Confetra), Federazione Nazionale delle Imprese di Spedizioni Internazionali – Fedespedi, Associazione Nazionale Imprese Trasporti Automobilistici, Associazione non Riconosciuta Alsea, Associazione Fedit, Fercam SpA, Tnt Global Express SpA och Carioni Spedizioni Internazionali Srl (C‑259/16), respektive Associazione Italiana dei Corrieri Aerei Internazionali (AICAI), DHL Express (Italy) Srl, Federal Express Europe Inc. och United Parcel Service Italia Ups Srl (C‑260/16), företagssammanslutningar och företag verksamma inom spedition, vägtransporter eller expressbefordran, och å andra sidan Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (tillsynsmyndigheten för kommunikationer, Italien) (nedan kallad AGCOM) och Ministero dello Sviluppo Economico (ministeriet för ekonomisk utveckling, Italien), angående lagenligheten av rättsakter som antagits för att införliva direktiv 97/67.
15

Helsingfors hovrätt undersökte bland annat de instruktioner som lämnades till passagerarna på Finnairs webbplats, vilka innehöll olika anvisningar för att anmäla skada och göra en skriftlig reklamation. Nämnda domstol konstaterade att skadeanmälan kunde göras per telefon medan den skriftliga reklamationen skulle göras med hjälp av ett särskilt formulär inom sju dagar efter mottagande av bagaget. Helsingfors hovrätt bedömde att instruktionerna på Finnairs webbplats ”inte var tillräckligt klara och entydiga för en flygpassagerare i egenskap av konsument”. Enligt nämnda domstol kunde en passagerare i egenskap av konsument, eftersom det inte framgick av instruktionerna vad syftet med skadeanmälan var, rätteligen få intrycket att en anmälan som lämnats via telefon till Finnair och som registrerats i företagets system av en av dess anställda också uppfyller kraven på en formell skriftlig reklamation. I förevarande fall hade Kristiina Mäkelä-Dermedesiotis beskrivit förlusten i detalj för Finnair och det skriftliga intyget på att en skadeanmälan hade ingetts visade att hennes reklamation i tid hade registrerats i Finnairs informationssystem. Dessutom mottog Finnair nämnda anmälan utan att upplysa Kristiina Mäkelä-Dermedesiotis om att den inte var tillräcklig för att väcka talan om skadeståndsansvar mot lufttrafikföretaget och utan att precisera att det också var nödvändigt att ge in en skriftlig reklamation.
2

Begäran har framställts i ett mål mellan MP och Secretary of State for the Home Department (inrikesministeriet i Förenade kungariket) angående beslutet att avslå hans asylansökan.
7

Artikel 184 i decreto legislativo n. 58 – Testo unico delle disposizioni in materia Società di intermediazione finanziaria, ai sensi degli articoli 8 e 21 della legge 6 febbraio 52, n. 1996 (lagstiftningsdekret nr 58 med konsoliderade bestämmelser för finansiell verksamhet i den mening som avses i artiklarna 8 och 21 i lag nr 52 av den 6 februari 1996) av den 24 februari 1998 (ordinarie tillägg till GURI nr 71 av den 26 mars 1998), i dess lydelse enligt legge n. 62 – Disposizioni per l’adempimento di obblighi derivanti dall’appartenenza dell’Italia alle Comunità europee. Legge comunitaria 2004 (lag nr 62 om bestämmelser för att fullgöra de skyldigheter som följer av Italiens medlemskap i Europeiska gemenskaperna. 2004 års gemenskapslag), av den 18 april 2005 (ordinarie tillägg till GURI nr 76 av den 27 april 2005) (nedan kallad TUF), har rubriken ”Missbruk av insiderinformation”. I denna bestämmelse föreskrivs följande: ”1. Till fängelse i ett till sex år samt böter på 20000 till 3000000 euro döms den som förfogar över insiderinformation antingen genom sin ställning i emittentens administrations-, lednings- eller kontrollorgan, eller genom sitt innehav av kapital i emittenten, eller genom att vederbörande i sin anställning, i sin verksamhet eller under sina åligganden, däribland offentliga åligganden, har tillgång till insiderinformation och a) utnyttjar denna information genom att för egen eller annans räkning, direkt eller indirekt, köpa, sälja eller genomföra andra transaktioner med finansiella instrument, b) röjer denna information för en annan person, förutom då röjandet sker som ett normalt led i fullgörandet av tjänst, verksamhet eller åligganden, c) rekommenderar på grundval av denna information att en annan person genomför en eller flera av transaktionerna i led a eller förmår denna person att göra det. 2. Påföljden i punkt 1 ska även ådömas den som förfogar över insiderinformation med avsikt att förbereda eller utföra brottslig verksamhet och genomför en eller flera av de transaktioner som avses i punkt 1. 3. Domstolen får höja bötesbeloppet upp till tre gånger [det föreskrivna beloppet] eller upp till ett belopp som är högre än tio gånger den avkastning eller vinst som erhållits till följd av brottet när – med beaktande av gärningens betydelse, gärningsmannens individuella egenskaper och den avkastning eller vinst som erhållits – böterna inte kan anses tillräckliga trots att maximibeloppet tillämpas. …”
2

Begäran har framställts i två mål mellan Western Sahara Campaign UK och Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (skatte- och tullmyndigheten, Förenade kungariket) respektive Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs (minstern för miljö, livsmedel och landsbygdsfrågor, Förenade kungariket) om nämnda myndighets och ministers genomförande av internationella avtal som ingåtts mellan Europeiska unionen och Konungariket Marocko samt om sekundärlagstiftning med anknytning till dessa avtal.
2

I beslutet av Europaparlamentets presidium av den 19 maj och 9 juli 2008 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets ledamotsstadga (EUT C 159, 2009, s. 1), i den lydelse som är gällande från den 21 oktober 2010 (EUT C 283, 2010, s. 9) (nedan kallade tillämpningsföreskrifterna), föreskrivs i artikel 68.1, som har rubriken ”Återkrav av felaktiga utbetalningar”, följande: ”Samtliga felaktiga utbetalningar i samband med tillämpningen av dessa tillämpningsföreskrifter ska återkrävas. Generalsekreteraren ska ge instruktioner om att beloppen ska drivas in hos den berörda ledamoten.”
10

Stadion Amsterdam hyr ut stadion till tredje man för sportevenemang och vid enstaka tillfällen för konserter. När det inte pågår några sportevenemang eller konserter erbjuder Stadion Amsterdam dessutom en möjlighet att besöka arenan, genom att tillhandahålla avgiftsbelagda rundturer, kallade”World of Ajax”. Rundturerna består av en guidad rundvandring genom stadion och ett besök, utan guide, på museet för AFC Ajax. Under rundvandringen besöker deltagarna – tillsammans med en guide som berättar om AFC Ajax, stadion och konserterna – läktarna, fotbollsplanen, pressrummet och kontrollrummet. Efter rundvandringen har deltagarna möjlighet att utan guide besöka museet för AFC Ajax. Under den period som är aktuell i det nationella målet, det vill säga mellan den 1 januari 2001 och den 30 juni 2005, var det inte möjligt att besöka museet utan att delta i en guidad rundtur.
36

Det ska nämligen påpekas, vad gäller de rättsliga förarbetena till nämnda klausul, att såväl förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om gemenskapsmönster (EGT C 29, 1994, s. 20) som det ändrade förslaget till rådets förordning om gemenskapsmönster (EGT C 62 E, 2001, s 173) innehöll en bestämmelse som, även om den inte hade exakt samma lydelse, föreskrev just att ett mönster som används på eller som ingår i en produkt som utgör en beståndsdel av en sammansatt produkt ”på vilkens utformning mönstret beror” inte omfattades av gemenskapsmönsterrätt.
11

I artikel 7 i samma förordning, som har rubriken ”Ansökan om tilläggsskydd”, föreskrivs följande: ”1. Ansökan om tilläggsskydd ska göras inom sex månader från den dag då det i artikel 3 b nämnda godkännandet lämnades att saluföra produkten som läkemedel. … 3. Ansökan om förlängning av giltighetstiden får göras när en ansökan om tilläggsskydd lämnas in eller när en ansökan om tilläggsskydd håller på att behandlas och de tillämpliga kraven i artikel 8.1 d respektive artikel 8.2 är uppfyllda. 4. Ansökan om förlängning av giltighetstiden för ett tilläggsskydd som redan har meddelats ska göras senast två år innan tilläggsskyddets giltighetstid löper ut. 5. Utan hinder av punkt 4, får under de första fem åren efter ikraftträdandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1901/2006 av den 12 december 2006 om läkemedel för pediatrisk användning och om ändring av förordning (EEG) nr 1768/92, direktiv 2001/20/EG, direktiv 2001/83/EG och förordning (EG) nr 726/2004 (EUT 2006, L 378, s. 1) en ansökan om att förlänga giltighetstiden för ett redan beviljat tilläggsskydd lämnas in senast sex månader innan tilläggsskyddets giltighetstid löper ut.”
48

Mot bakgrund av det ovan angivna ska tolkningsfrågorna besvaras enligt följande: – Mervärdesskattedirektivet ska tolkas så, att det inte utgör hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken den obligatoriska avregistreringen från mervärdesskatteregistret för ett bolag vars upplösning har beslutats av domstol medför en skyldighet att beräkna den mervärdesskatt som ska betalas eller har betalats på befintliga tillgångar vid tiden för bolagets upplösning och betala in den skatten till staten, under förutsättning att bolaget inte längre utför ekonomiska transaktioner efter sin upplösning. – Mervärdesskattedirektivet, särskilt artikel 168 i detta, ska tolkas så, att det utgör hinder mot en nationell lagstiftning som den i det nationella målet, enligt vilken den obligatoriska avregistreringen från mervärdesskatteregistret av ett bolag vars upplösning har beslutats av domstol medför – även då bolaget fortsätter att utföra ekonomiska transaktioner under likvidationen – en skyldighet att beräkna den mervärdesskatt som ska betalas eller har betalats på befintliga tillgångar vid upplösningen och betala in den till staten och som därigenom gör avdragsrätten beroende av att denna skyldighet iakttas.
2

Begäran har framställts i ett mål mellan Toufik Lounes och Secretary of State for the Home Department (inrikesministern, Förenade kungariket) med anledning av ministerns beslut att inte utfärda uppehållskort till Toufik Lounes.
2

Begäran har framställts i ett mål mellan Air Berlin plc och Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (skatte- och tullmyndigheten, Förenade kungariket) (nedan kallad HMRC) angående uttag av en skatt, enligt section 70 i Finance Act 1986 (1986 års finanslag) (nedan kallad FA 1986) på vissa överlåtelser av aktier som ägde rum under åren 2006 och 2009.
86

Mot bakgrund av det ovan anförda ska den andra frågan besvaras enligt följande. Artikel 20.1 c i förordning nr 6/2002 ska tolkas, så att det ska anses att en tredje man som, utan samtycke från innehavaren av de rättigheter som följer av en gemenskapsformgivning, i samband med laglig saluföring av produkter som är avsedda att användas som tillbehör till specifika produkter från innehavaren av nämnda gemenskapsformgivning, använder, inbegripet via sin webbplats, bilder av produkter som motsvarar nämnda formgivning i syfte att förklara eller visa hur de sålunda saluförda produkterna kan användas tillsammans med rättighetsinnehavarens produkter utför en handling som innebär återgivning i syfte att citera i den mening som avses i nämnda artikel 20.1 c. och en sådan handling kan vara tillåten enligt nämnda bestämmelse under förutsättning att de kumulativa villkor som fastställs i bestämmelsen iakttas, vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att undersöka.
1

Salvatore Aniello Pappalardo, Pescatori La Tonnara Soc. coop., Fedemar Srl, Testa Giuseppe & C. Snc, Pescatori San Pietro Apostolo Srl, Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo & C. och Valentino Pesca Sas di Ciaccio Luciano e Camplone Arnaldo & C. har yrkat att domstolen ska upphäva den dom som meddelades av Europeiska unionens tribunal den 27 april 2016, Pappalardo m.fl./kommissionen (T‑316/13, ej publicerad, EU:T:2016:247) (nedan kallad den överklagade domen). Genom denna dom ogillade tribunalen klagandenas talan om ersättning för den skada som de anser sig ha lidit till följd antagandet av kommissionens förordning (EG) nr 530/2008 av den 12 juni 2008 om fastställande av nödåtgärder med hänsyn till snörpvadsfartyg som fiskar efter blåfenad tonfisk i Atlanten öster om longitud 45°V och i Medelhavet (EUT L 155, 2008, s. 9).
16

I artikel 8 i lag 9/2011, som har rubriken ”Skattesats och skattebelopp”, föreskrivs följande: ”1. Storleken på skatten fastställs genom att på skatteunderlaget tillämpa följande skattesatser, vilka ska utgå varje kvartal: – I vindkraftparker med upp till 2 vindkraftverk: 0 euro per vindkraftverk. 0 euro per enhet; – I vindkraftparker med fler än 7 vindkraftverk: 489 euro per enhet; – I vindkraftparker med fler än 15 vindkraftverk: 871 euro per enhet; – I vindkraftparker med fler än 15 vindkraftverk: a) När antalet vindkraftverk är större än den installerade kapaciteten uttryckt i megawatt: 1275 euro per vindkraftverk. 1233 euro per enhet; b) När antalet vindkraftverk är större än den installerade kapaciteten uttryckt i megawatt: 1275 euro per vindkraftverk. 1275 euro per enhet; …”
2

Begäran har framställts i ett mål mellan syriske medborgaren A.S och Republika Slovenija (Republiken Slovenien) och avser Sloveniens beslut att inte pröva den ansökan om internationellt skydd som lämnats in av A.S.
12

Glencore hävdade vid denna domstol att den ungerska lagstiftningen, enligt vilken betalning av dröjsmålsränta ska beräknas från och med tidpunkten för överlämnande av det protokoll genom vilket kontrollförfarandet för återbetalningen av beloppet avseende överskjutande mervärdesskatt avslutas, strider mot unionsrätten, särskilt principerna om proportionalitet, rättssäkerhet och skatteneutralitet. Enligt företaget pågick det aktuella kontrollförfarandet under mer än två år, vilket inte berodde på att de begärda handlingarna hade lämnats sent, utan huvudsakligen på skattemyndighetens agerande. Myndigheten förelade dessutom Glencore att tillhandahålla den omfattande uppgifter under kontrollförfarandets två första veckor. Vid varje sådan begäran beviljades företaget endast tre arbetsdagar för att lämna uppgifterna. Enligt Glencore borde skattemyndigheten ha betalat tillbaka det begärda beloppet avseende mervärdesskatt inom den frist på 45 dagar som i 37 § lagen om skatteförfarandet föreskrivs för ansökningar som överstiger 500000 HUF (cirka 1600 euro). Eftersom en sådan återbetalning inte gjordes var myndigheten skyldig att betala dröjsmålsränta till företaget. Principen om skatteneutralitet kräver att den skattskyldige kan erhålla återbetalning av belopp avseende överskjutande mervärdesskatt i rimlig tid och tidpunkten för återbetalningen får inte påverkas av skattemyndigheternas processhandlingar.
—

Saratax SCS, Ryad SCRI, Taxis Bachir & Cie SCS, Abdelhamid El Barjraji, Abdelouahab Ben Bachir, Sotax SCRI, Mostapha El Hammouchi, Boughaz SPRL, Sahbaz SPRL, Jamal El Jelali, Mohamed Chakir Ben Kadour, Taxis Chalkis SCRL, Mohammed Gheris, Les délices de Fes SPRL, Abderrahmane Belyazid, E.A.R. SCS, Sotrans SPRL, B.M.A. SCS, Taxis Amri et Cie SCS, Aramak SCS, Rachid El Amrani, Mourad Bakkour, Mohamed Agharbiou, Omar Amri, Jmili Zouhair, Mustapha Ben Abderrahman, Mohamed Zahyani, Miltotax SPRL, Lextra SA, Ismael El Amrani, Farid Benazzouz, Imad Zoufri, Abdel-Ilah Bokhamy, Ismail Al Bouhali, Bahri Messaoud & Cie SCS, Mostafa Bouzid, BKN Star SPRL, M.V.S. SPRL, A.B.M.B. SCS, Imatrans SPRL, Reda Bouyaknouden, Ayoub Tahri, Moulay Adil El Khatir, Redouan El Abboudi, Mohamed El Abboudi, Bilal El Abboudi, Sofian El Abboudi, Karim Bensbih, Hadel Bensbih, Mimoun Mallouk, Abdellah El Ghaffouli och Said El Aazzoui, genom D. Ribant et I. Ferrant, avocats,
Mål C‑304/16

American Express Company

mot

The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

(begäran om förhandsavgörande från High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court))

”Begäran om förhandsavgörande – Förordning (EU) 2015/751 – Förmedlingsavgifter för kortbaserade betalningstransaktioner – Artikel 1.5 – Likställande av en trepartsbetalningsordning för kontokort med en fyrpartsbetalningsordning för kontokort – Villkor – En trepartsbetalningsordning för kontokort som ger ut kortbaserade betalningsinstrument med en co-branding-partner eller genom en agent – Artikel 2 led 18 – Begreppet trepartsbetalningsordning för kontokort – Giltighet”

Sammanfattning – Domstolens dom (första avdelningen) av den 7 februari 2018

Begäran om förhandsavgörande–Domstolens behörighet–Gränser–Frågor som ställts inom ramen för en fingerad nationell tvist–Avvisning–Avsaknad av handling eller underlåtenhet från en nationell myndighets sida som kan ligga till grund för en laglighetsprövning–Omständighet som inte i sig kan styrka att tvisten är fingerad (Artikel 267 FEUF) Tillnärmning av lagstiftning–Betaltjänster på den inre marknaden–Förordning 2015/751–Förmedlingsavgifter för kortbaserade betalningstransaktioner–Trepartsbetalningsordning för kontokort–Likställande med en fyrpartsbetalningsordning för kontokort–Villkor–Krav på att en co-branding-partner, som ingått ett avtal med en trepartsbetalningsordning, ska agera som utgivare av betalningsinstrument för att fråga ska anses vara om en fyrpartsbetalningsordning–Föreligger inte (Europaparlamentets och rådets förordning nr 2015/751, skäl 28 och artiklarna 1.5 och 2 led 2) Institutionernas rättsakter–Motivering–Skyldighet–Räckvidd och gränser–Förordning som under vissa förutsättningar likställer trepartsbetalningsordning för kontokort med en fyrpartsbetalningsordning för kontokort (Artikel 296 FEUF; Europaparlamentets och rådets förordning nr 2015/751, artikel 1.5) Tillnärmning av lagstiftning–Betaltjänster på den inre marknaden–Förordning 2015/751–Förmedlingsavgifter för kortbaserade betalningstransaktioner–Trepartsbetalningsordning för kontokort–Likställande med en fyrpartsbetalningsordning för kontokort–Villkor–Krav på att en co-branding-partner, som ingått ett avtal med en trepartsbetalningsordning, ska agera som utgivare av betalningsinstrument för att fråga ska anses vara om en fyrpartsbetalningsordning–Föreligger inte–Åsidosättande av proportionalitetsprincipen–Föreligger inte (Artikel 5.4 FEU; Europaparlamentets och rådets förordning nr 2015/751, artiklarna 1.5 och 2 led 18)
58

Det förhåller sig nämligen så, att medan det andra brottet handlar om hur beskattningsbara personer som är registrerade för mervärdesskatt beter sig, handlar det första brottet inte om hur de personer som är skattskyldiga till inkomstskatt beter sig, utan om hur en tredje part som ska betala in den källskatt som har innehållits för dessa personer beter sig. Dessutom framgår det av handlingarna i målet vid domstolen att enligt italiensk skatterätt ska den tredje betalande parten vid innehållandet av källskatt på de skattskyldiga personernas inkomst tillställa dessa personer en handling som kallas för intyg, vilken dessa personer kan använda för att styrka för skattemyndigheten att källskatten har innehållits och att dessa således har fullgjort sin skattskyldighet, och detta även om den tredje betalande parten sedan inte betalar in den innehållna källskatten till staten. Under dessa omständigheter kan den tredje betalande partens underlåtenhet att betala in innehållen källskatt till skattemyndigheten, på grund av utfärdandet av detta intyg, visa sig vara svårare att upptäcka än underlåtenheten att betala in deklarerad mervärdesskatt.
4

Utöver de statliga tv-bolagen finns det kommersiella tv-bolag som är närvarande på hela den danska tv-marknaden. Det rör sig bland annat om bolaget Viasat Broadcasting UK Ltd (nedan kallat Viasat) och den enhet som utgörs av bolagen SBS TV A/S och SBS Danish Television Ltd (nedan kallad SBS).
52

Det är riktigt att den ersättning som utgår för dessa värdepapper dessutom kännetecknas av det särdraget att den minskas eller ställs in om en sådan utbetalning skulle leda till att det emitterande bolaget avslutar sitt räkenskapsår med förlust, varefter denna ersättning i stället betalas ut under följande vinstgivande räkenskapsår under förutsättning att en sådan efterbetalning inte leder till förlust. Denna efterbetalning läggs då till utbetalningen av den ränta som normalt utgår för dessa senare räkenskapsår.