Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

1 Statligt stöd - Stödprojekt - Kommissionens granskning - Inledande förfarande och kontradiktoriskt förfarande - Ett stöds förenlighet med den gemensamma marknaden - Bedömningssvårigheter - Kommissionens skyldighet att inleda ett kontradiktoriskt förfarande

(EG-fördraget, artikel 93.2 och 93.3)

2 Talan om ogiltigförklaring - Fysiska eller juridiska personer - Rättsakter som berör dem direkt och personligen - Kommissionens beslut riktat till en medlemsstat om att ett statligt stöd är förenligt med den gemensamma marknaden - Berörda parters talan i enlighet med artikel 93.2 i fördraget - Upptagande till sakprövning

(EG-fördraget, artiklarna 93.2, 93.3 och 173 fjärde stycket)

3 Talan om ogiltigförklaring - Rättsakter mot vilka talan kan väckas - Rättsakt mot vilken talan kan väckas av den som ingivit klagomål mot ett statligt stöd - Skrivelse från kommissionen till klaganden med underrättelse om att kommissionen inte avser inleda något förfarande enligt artikel 93.2 i fördraget - Omfattas inte

(EG-fördraget, artiklarna 93.2 och 173)

4 Statligt stöd - Prövning av klagomål - Kommissionens skyldigheter - Eventuellt kontradiktoriskt förfarande med klaganden under det inledande förfarandet - Föreligger inte - Granskning ex officio av omständigheter som klaganden inte uttryckligen åberopat - Bedömning

(EG-fördraget, artiklarna 93 och 190)

5 Statligt stöd - Prövning av klagomål - Kommissionens skyldigheter - Motivering - Räckvidd

(EG-fördraget, artiklarna 93.2 och 190)

Sammanfattning

1 Förfarandet i artikel 93.2 i fördraget är av oundgänglig betydelse i fall då kommissionen har allvarliga svårigheter att bedöma om ett stöd är förenligt med den gemensamma marknaden. Kommissionen kan således nöja sig med att under den inledande fasen enligt artikel 93.3 fatta ett beslut om att bevilja stöd endast om den efter en första granskning anser att stödet är förenligt med fördraget. Om denna första granskning däremot leder till att kommissionen intar motsatt ståndpunkt eller inte kan avgöra huruvida stödet är förenligt med den gemensamma marknaden, är kommissionen skyldig att införskaffa alla nödvändiga yttranden och därvid inleda förfarandet enligt artikel 93.2.

2 Då kommissionen, utan att inleda förfarandet enligt artikel 93.2 i fördraget, med stöd av artikel 93.3 fastslår att ett stöd är förenligt med den gemensamma marknaden, måste de personer, företag eller sammanslutningar vars intressen eventuellt skadas av att ett stöd beviljas, det vill säga särskilt konkurrerande företag och branschorganisationer, och som i egenskap av berörda parter åtnjuter de processrättsliga garantier som föreskrivs i artikel 93.2, endast göra dessa garantier gällande om de har möjlighet att vid domstolen väcka talan om ogiltigförklaring mot kommissionens beslut.

3 De beslut som kommissionen fattat inom området för statligt stöd är riktade till de berörda medlemsstaterna. Eftersom det varken i fördraget eller i gemenskapslagstiftningen i övrigt uppställs några förfaranderegler för klagomål om förekomsten av statligt stöd, är detta fallet även då besluten rör statliga åtgärder som i klagomål uppges vara statliga stöd som strider mot fördraget och då det av besluten följer att kommissionen inte avser att inleda förfarandet enligt artikel 93.2 för att den anser att de anmälda åtgärderna inte utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 92 i fördraget eller för att de är förenliga med den gemensamma marknaden. Om kommissionen fattar ett sådant beslut och i enlighet med sin skyldighet att iaktta god förvaltning underrättar klagandena därom, utgör det ett beslut riktat till medlemsstaten som i förekommande fall kan vara föremål för en talan om ogiltigförklaring från klagandens sida, vilket den skrivelse som tillställts honom med upplysningar om beslutet inte kan vara.

4 Kommissionens skyldighet att motivera ett beslut om att avslå ett klagomål mot ett statligt stöd innebär inte att kommissionen har en skyldighet att inleda ett kontradiktoriskt förfarande med klaganden under den inledande fas som avses i artikel 93.3 i fördraget. Eftersom kommissionen inte har någon skyldighet att höra klagandena under denna fas, och under den granskningsfas som avses i artikel 93.2 i fördraget endast skall bereda berörda parter tillfälle att inge yttrande, skulle en skyldighet för kommissionen att under den inledande fasen anordna ett sammanträde kunna leda till diskrepanser mellan det förfarande som föreskrivs i artikel 93.3 och det som föreskrivs i artikel 93.2.

Kommissionen har vidare ingen skyldighet att ex officio granska de invändningar som klaganden skulle ha gjort om han hade haft vetskap om de omständigheter kommissionen fått kännedom om genom sin granskning. Detta kriterium, som tvingar kommissionen att sätta sig själv i klagandens ställe, lämpar sig inte för att avgränsa kommissionens förpliktelser i samband med handläggningen.

Denna slutsats innebär emellertid inte att kommissionen inte är skyldig att i förekommande fall granska ett klagomål och därvid gå utöver en ren granskning av de faktiska och rättsliga omständigheter som den underrättats om av klaganden. Kommissionen är i själva verket skyldig att, i intresset av en korrekt tillämpning av de grundläggande bestämmelserna i fördraget om statligt stöd, vidta en snabb och opartisk granskning av klagomålet, vilket kan fordra att den granskar omständigheter som inte uttryckligen nämnts av klaganden.

5 Den motivering som erfordras enligt artikel 190 i fördraget skall anpassas efter vilket slags rättsakt det är fråga om och skall på ett klart och otvetydigt sätt återge det resonemang som förts av den institution som är upphovsman till rättsakten, så att berörda parter kan få reda på skälen för den vidtagna åtgärden och domstolen ges möjlighet att utöva kontroll. Kravet på motivering skall bedömas med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet, särskilt till rättsaktens innehåll, till de anförda motivens karaktär och till det intresse som de till vilka beslutet är riktat eller andra personer som direkt och personligen berörs av beslutet kan ha av att få förklaringar. Det fordras inte att motiveringen av en rättsakt anger samtliga relevanta sakförhållanden och rättsliga överväganden, eftersom frågan huruvida motiveringen av en rättsakt uppfyller kraven i artikel 190 i fördraget inte enbart skall bedömas mot bakgrund av motiveringens lydelse, utan även mot bakgrund av det sammanhang i vilket motiveringen ingår samt alla rättsregler som reglerar den berörda frågan.

Vad särskilt beträffar ett beslut genom vilket kommissionen fastslår att en åtgärd som är föremål för ett klagomål inte är ett stöd är kommissionen under alla omständigheter skyldig att i tillräcklig mån delge klaganden skälen för att de faktiska och rättsliga omständigheter som åberopats i klagomålet inte var tillräckliga för att bevisa förekomsten av ett statligt stöd. Kommissionen är emellertid inte skyldig att ta ställning till omständigheter som uppenbarligen är irrelevanta, som saknar betydelse eller som uppenbart saknar direkt samband med saken.