Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

1 Institutionernas rättsakter - Motivering - Skyldighet - Räckvidd - Kommissionens beslut att avslå ett klagomål avseende en överträdelse av artikel 92 i fördraget på grund av att de utpekade åtgärderna inte kan betecknas som statligt stöd

(EG-fördraget, artiklarna 92, 93 och 190)

2 Statligt stöd - Prövning av klagomål - Kommissionens skyldigheter - Eventuell öppen diskussion med den klagande redan under det inledande skedet

(EG-fördraget, artiklarna 93 och 190)

Sammanfattning

3 Kommissionens beslut att avslå ett klagomål avseende en medlemsstats stöd till ett företag, på grund av att de åtgärder som utpekats av den klagande inte utgör stöd enligt artikel 92 i fördraget, skall motiveras på ett sådant sätt att det klart och otvetydigt framgår hur kommissionen har resonerat när den beslutade att inte beteckna åtgärderna som stöd, så att den klagande kan få kännedom om skälen för avslaget på sitt klagomål för att kunna försvara sina rättigheter och så att förstainstansrätten kan kontrollera den tolkning och tillämpning av begreppet statligt stöd i den omnämnda artikeln som i detta fall har gjorts av kommissionen.

Denna motiveringsskyldighet ansågs inte vara uppfylld genom ett beslut vilket fattades efter en ovanligt lång utredning av ett klagomål som till en början ansågs trovärdigt och vilket kännetecknades av följande: En av de anmärkningar som hade åberopats i klagomålet behandlades inte i beslutet, inte ens under åberopande av en minimiregel. I beslutet medgavs att det fanns en skillnad i system vad gällde de sociala kostnaderna jämfört med konkurrenterna till det företag som påstods erhålla stöd, men det förklarades inte varför detta inte utgjorde stöd. Beslutet innehöll ingen utredning avseende de fördelar som hade angetts i klagomålet, vilka eventuellt hade beviljats detta företag av den statliga myndigheten i fråga om hyran för de lokaler som ställts till företagets förfogande. Beslutet innefattade ingen prövning av huruvida de tjänster som företaget och den statliga myndigheten tillhandahåller varandra faktureras till marknadsmässiga priser, vilket den klagande hade bestridit. I beslutet betecknades slutligen ett lån som beviljats av den statliga myndigheten inte som stöd, enbart med en anmärkning om att det utgick ränta på lånet, utan kontroll av om räntesatsen var sådan att den innebar en fördel för företaget.

Förstainstansrätten ansåg att sådana brister i motiveringen inte kunde rättfärdigas av en påstådd vaghet i de omständigheter som i klagomålet hade anförts av den klagande. Att samla in den information och de uppgifter som är nödvändiga för att kontrollera om ett klagomål som framstår som trovärdigt är välgrundat utgör en mycket svårare uppgift för den klagande än för kommissionen, eftersom den förstnämnde i allmänhet stöter på motvillighet från den myndighets sida som han vill ifrågasätta, medan kommissionen förfogar över medel som är effektivare och mer lämpade för att få den information som är nödvändig för en noggrann och opartisk utredning av klagomålet. När kommissionen har för avsikt att avslå klagomålet utan att - innan det slutliga beslutet fattas - ge den klagande möjlighet att yttra sig över de uppgifter som kommissionen har samlat in, ankommer det på kommissionen att under en sådan utredning på eget initiativ pröva de anmärkningar som den klagande säkerligen skulle ha framfört om denne hade kunnat få kännedom om dessa uppgifter.

4 Kommissionens skyldighet att motivera ett beslut att avslå ett klagomål avseende en medlemsstats stöd till ett bolag, på grund av att de åtgärder som den klagande har utpekat inte utgör stöd enligt artikel 92 i fördraget, kan under vissa omständigheter förutsätta att det inleds en öppen diskussion med den klagande, då kommissionen för att i erforderlig utsträckning motivera sin bedömning av beskaffenheten av de åtgärder som utpekats behöver få kännedom om den klagandes inställning till de uppgifter som kommissionen har inhämtat under handläggningen. Under sådana omständigheter utgör denna skyldighet en nödvändig förlängning av kommissionens skyldighet att säkerställa en snabb och opartiskt utredning av ärendet med tillgång till alla nödvändiga yttranden, utan att detta på något sätt föregriper ett förfarande enligt artikel 93.2 i fördraget.