15

Mot denna bakgrund beslutade Supreme Court of the United Kingdom (Förenade kungarikets högsta domstol) att vilandeförklara målet och ställa följande frågor till EU-domstolen: ”1) Vilka kriterier ska tillämpas för att avgöra huruvida en talan som väckts av en arbetsgivare mot en arbetstagare eller tidigare arbetstagare (nedan kallad arbetstagare) utgör en talan som ’avser’ anställningsavtal i den mening som avses i avdelning II, avsnitt 5 (artiklarna 18–21) i Lugano II-konventionen? a) För att en talan som väckts av en arbetsgivare mot en arbetstagare ska omfattas av bestämmelserna i artiklarna 18–21 [i Lugano II-konventionen], är det tillräckligt att arbetsgivaren även hade kunnat hävda att de handlingar som arbetstagaren klandras för utgör ett åsidosättande av vederbörandes skyldigheter enligt dennes anställningsavtal, trots att arbetsgivaren, inom ramen för den talan vederbörande faktiskt har väckt, inte har åberopat, hävdat eller påstått att arbetstagaren åsidosatt sina avtalsenliga förpliktelser, utan i stället har åberopat (exempelvis) en eller flera av de grunder som framgår av punkterna 26 och 27 i redogörelsen för omständigheterna i målet och av tolkningsfrågorna? b) Eller består det relevanta kriteriet i att en talan som väckts av en arbetsgivare mot en arbetstagare omfattas av artiklarna 18–21 i Lugano II-konventionen endast för det fall att den skyldighet som ligger till grund för talan är en skyldighet som följer av anställningsavtalet? Om så är fallet, innebär det att en talan som grundar sig enbart på ett åsidosättande av en skyldighet som uppkommit oberoende av anställningsavtalet (och, i förekommande fall, inte är en skyldighet som arbetstagaren frivilligt samtyckt till) inte omfattas av bestämmelserna i avsnitt 5 i Lugano II-konventionen? c) För det fall att inget av ovanstående alternativ är det relevanta kriteriet, vilket är då det kriteriet? 2) För det fall att ett företag och en fysisk person ingår ett ’avtal’ (i den mening som avses i artikel 5.1 i [Lugano II-konventionen]), i vilken utsträckning måste det då föreligga ett hierarkiskt förhållande mellan företaget och den fysiska personen för att avtalet ska anses vara ett anställningsavtal i den mening som avses i avsnitt 5 i nämnda konvention? Kan ett sådant förhållande vara för handen när den fysiska personen själv kan ange (och faktiskt också anger) villkoren för sitt avtal med företaget, utövar självständig kontroll över företagets löpande förvaltning och över hur det egna arbetet utförs, trots att företagets aktieägare likväl har möjlighet att avsluta detta förhållande? 3) För det fall att bestämmelserna i avdelning II avsnitt 5 i Lugano II-konventionen endast är tillämpliga med avseende på talan som, i avsaknad av dessa bestämmelser, skulle omfattas av artikel 5.1 i nämnda konvention, vilka kriterier ska tillämpas för att avgöra huruvida en talan omfattas av artikel 5.1? a) Består det relevanta kriteriet i att en talan omfattas av artikel 5.1 när arbetsgivaren skulle kunna hävda att det omtvistade handlandet utgör ett åsidosättande av en avtalsförpliktelse, trots att arbetsgivaren, inom ramen för den talan vederbörande faktiskt har väckt, inte har åberopat, hävdat eller påstått att arbetstagaren har åsidosatt sina förpliktelser enligt det aktuella avtalet? b) Eller består det relevanta kriteriet i att en talan omfattas av artikel 5.1 i Lugano II-konventionen endast för det fall att den skyldighet som ligger till grund för talan är en avtalsförpliktelse? Om så är fallet, innebär det att en talan som grundar sig enbart på ett åsidosättande av en skyldighet som uppkommit oberoende av avtalet (och, i förekommande fall, inte är en skyldighet som svaranden frivilligt samtyckt till) inte omfattas av artikel 5.1 i Lugano II-konventionen? c) För det fall att inget av ovanstående alternativ är det relevanta kriteriet, vilket är då det kriteriet? 4) I en situation där – företag A och B ingår i samma koncern, – svaranden X de facto agerar som koncernchef (såsom Peter Bosworth gjorde för Arcadia-koncernen, se redogörelsen för omständigheterna i målet och tolkningsfrågorna, punkt 14), X är anställd av ett företag i koncernen, företag A (och är således arbetstagare hos företag A) (såsom Peter Bosworth var av och till under de förhållanden som redovisats i redogörelsen för omständigheterna i målet och tolkningsfrågorna, punkt 15), och inte, enligt nationell rätt, anställd av företag B, – företag A väcker talan mot X, och den talan omfattas av artiklarna 18–21 i Lugano II-konventionen, och – det andra företaget i koncernen, företag B, också väcker talan mot X med anledning av samma handlingar som ligger till grund för företag A:s talan mot X, vilka kriterier ska då tillämpas för att avgöra huruvida företag B:s talan omfattas av avsnitt 5 i Lugano II-konventionen? I synnerhet söker den hänskjutande domstolen härvidlag klarhet i huruvida: a) svaret på denna fråga beror på huruvida det förelåg ett ’anställningsavtal’, i den mening som avses i avsnitt 5 i Lugano II-konventionen, mellan X och företag B och, om så var fallet, vilka kriterier ska tillämpas för att avgöra huruvida det förelåg ett sådant avtal? b) företag B ska anses vara X:s ’arbetsgivare’ vid tillämpningen av avdelning II avsnitt 5 i Lugano II-konventionen, eller omfattas företag B:s talan mot X (se fråga 4 fjärde strecksatsen ovan) av artiklarna 18–21 i nämna konvention på samma sätt som företag A:s talan mot X omfattas av sistnämnda bestämmelser? I synnerhet söker den hänskjutande domstolen härvidlag klarhet i huruvida: i) företag B:s talan omfattas av artikel 18 i Lugano II-konventionen endast för det fall att den skyldighet som ligger till grund för talan är en skyldighet som följer av anställningsavtalet mellan företag B och X? ii) eller omfattas denna talan av artikel 18 i Lugano II-konventionen för det fall att de grunder som åberopas till stöd för talan skulle ha utgjort ett åsidosättande av en avtalsförpliktelse enligt anställningsavtalet mellan företag A och X? c) För det fall att inget av ovanstående alternativ är det relevanta kriteriet, vilket är då det kriteriet?”