Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

1. Förfarande – Åberopande av nya grunder under rättegången – Villkor

(Tribunalens rättegångsregler, artikel 48.2)

2. Konkurrens – Konkurrensbegränsande samverkan – Skadlig inverkan på konkurrensen – Nät av partnerskapsöverenskommelser med klausuler om ensamrätt till visst område – Marknadens tillgänglighet – Avtal vilkas kumulativa verkan är att marknaden avskärmas – Beaktande av det specifika ekonomiska sammanhanget

(Artikel 81.1 EG)

3. Konkurrens – Konkurrensbegränsande samverkan – Skadlig inverkan på konkurrensen – Nät av partnerskapsöverenskommelser om insamling och sortering av använda hushållsförpackningar i vilka föreskrivs klausuler om ensamrätt till visst område – Skäl – Potentiellt begränsande verkan på marknaden i föregående led för avfallshanteringssystem för hushållsförpackningar – Beviljande av ett individuellt undantag förenat med ålägganden

(Artikel 81.1 EG och 81.3 EG; rådets förordning nr 17, artikel 8.1)

Sammanfattning

1. Enligt artikel 48.2 första stycket i tribunalens rättegångsregler får nya grunder inte åberopas under rättegången, såvida de inte föranleds av rättsliga eller faktiska omständigheter som framkommit först under förfarandet. I detta avseende kan en grund som utgör en utvidgning av en grund som tidigare – direkt eller underförstått – har åberopats och som har ett nära samband med denna läggas till grund för sakprövningen.

(se punkt 44)

2. Vid prövningen av om kommissionen har fog för sin bedömning att det föreligger en märkbar konkurrensbegränsning, i den mening som avses i artikel 81.1 EG, som kan tillskrivas partnerskapsöverenskommelser med klausuler om ensamrätt till visst område, ska tribunalen inte endast pröva ensamrättens verkningar i sig, mot bakgrund endast av de begränsningar som partnerskapsöverenskommelserna medför.

För att utröna huruvida överenskommelserna omfattas av förbudet i artikel 81.1 EG, ska det nämligen prövas huruvida alla liknande avtal på den relevanta marknaden och övriga omständigheter i dessa avtals ekonomiska och rättsliga sammanhang visar att avtalens kumulativa effekt är att hindra nya konkurrenters inträde på marknaden.

Om det därvid visar sig att så inte är fallet, skall de enskilda avtal som ingår i avtalsnätet inte anses skada konkurrensen i den mening som avses i artikel 81.1 EG. Om utredningen däremot avslöjar att marknaden är svårtillgänglig, bör därpå utvärderas i vilken utsträckning de omtvistade avtalen bidrar till den kumulativa verkan, med hänsyn till att det bara är de avtal som i väsentlig mån bidrar till en eventuell avskärmning av marknaden som är förbjudna.

(se punkt 56)

3. Då det gäller ett nät av partnerskapsöverenskommelser som ingåtts mellan, å ena sidan, ett ekonomiskt oberoende branschföretag för återvinning, verksamt på marknaden för avfallshantering av använda hushållsförpackningar, och, å andra sidan, regionala samarbetspartners (såsom företag eller lokala och regionala myndigheter) som ansvarar för den konkreta insamlingen, sorteringen, transporten och återvinningen av de nämnda använda hushållsförpackningarna och som under en period om tre till fem år de facto kommer i åtnjutande av en ensamrätt till visst område, per insamlings- och sorteringsområde, får inrättandet av detta nät av avtal i praktiken till följd att de insamlings- och sorteringsföretag som inte ingår i systemet utestängs från marknaden. Det får även till följd att konkurrensen begränsas vad gäller utbudet på marknaden för insamling och sortering av hushållsförpackningar under avtalets giltighetstid.

I den mån som partnerskapsöverenskommelserna ingåtts av den största inköparen av avfallshanteringstjänster och täcker en medlemsstats hela territorium, får nämligen den konkurrensbegränsning som en sådan ensamrätt medför verkningar på hela det nationella territoriet och, följaktligen, på hela den geografiskt relevanta marknaden för insamling och sortering. Det är således svårt för de företag som inte ingår i systemet såväl att kringgå nätet av avtal och träda in på den nationella marknaden för insamling och sortering av hushållsförpackningar som att förbli verksamma på denna marknad.

Dylika avtal kan emellertid motiveras av lednings- och effektivitetssynpunkter, behovet av ett tillförlitligt säkerställande av insamlingstjänsterna, och kravet på planerings- och investeringssäkerhet för de investeringar som måste göras för att fullfölja avtalen avseende insamling och sortering. Kravet på ensamrätt kan således utgöra en nödvändig begränsning för att uppnå målet avseende en rationell organisering av insamlings- och sorteringsverksamheten på marknaden i den berörda medlemsstaten, i den mening som avses i bestämmelserna i artikel 81.3 EG.

Ett åtagande av en branschförening för återvinning att endast samarbeta med en enda insamlings- och/eller sorteringspartner per insamlingsområde kan emellertid göra det möjligt för den att blockera tillträdet för potentiella konkurrenter till de infrastrukturer som inrättats för insamling och sortering, om den de facto lyckas ge sina samarbetspartner ensamrätt på tillhandahållande av insamlings- och sorteringstjänster. I ett sådant fall skulle konkurrenterna inte ha någon reell och konkret möjlighet att kringgå det nät av avtal som hade inrättats av företaget, eftersom det på marknaden för insamling och sortering av hushållsförpackningar inte skulle finnas några andra företag verksamma inom insamling och sortering som kunde tillhandahålla sina tjänster till konkurrenskraftiga villkor från och med det att de startade sin verksamhet. Den konkurrensbegränsning som konstateras föreligga på marknaden för insamling och sortering av hushållsförpackningar kan således leda till en konkurrensbegränsning på marknaden i föregående led, det vill säga marknaden för avfallshanteringssystem för hushållsförpackningar. Denna begränsning skulle omedelbart ta sig uttryck i att efterfrågan på insamlings- och sorteringstjänster minskade på marknaden för insamling och sortering av hushållsförpackningar.

Kommissionen gör således inte en uppenbart oriktig bedömning när den, med tillämpning av artikel 8.1 i förordning nr 17, finner att ett beviljat individuellt undantag ska förenas med vissa ålägganden, för att förhindra att ett branschföretag för återvinning får möjlighet att undanröja konkurrensen på marknaden för avfallshanteringssystem för hushållsförpackningar.

(se punkterna 58, 59, 63–65 och 80)