Domstolens beslut (första avdelningen) den 22 mars 2002. - Tilly Reichling mot Léon Wampach. - Begäran om förhandsavgörande: Tribunal de paix de Luxemburg - Storhertigdömet Luxemburg. - Brysselkonventionen - Protokollet om domstolens tolkning av konventionen - Nationella domstolar som är behöriga att begära förhandsavgörande från domstolen - Uppenbart att domstolen saknar behörighet. - Mål C-69/02.



Rättsfallssamling 2002 s. I-03393



Parter

Domskäl

Beslut om rättegångskostnader

Domslut



Nyckelord

Konvention om domstols behörighet och om verkställighet av domar - Protokollet om EG-domstolens tolkning av konventionen - Nationella domstolar som har behörighet att begära förhandsavgörande av domstolen - Tribunal de paix (Luxembourg) utgör första instans - Omfattas inte - Uppenbart att domstolen saknar behörighet att avgöra tolkningsfrågorna

(Protokoll av den 3 juni 1971, artikel 2)

Parter

I mål C-69/02,

angående en begäran från Tribunal de paix de Luxembourg (Luxemburg) att domstolen skall meddela ett förhandsavgörande i det vid den nationella domstolen anhängiga målet mellan

Tilly Reichling

och

Léon Wampach,

ytterligare deltagare i rättegången:

Établissement d'assurances contre la vieillesse et l'invalidité,

angående tolkningen av konventionen av den 27 september 1968 om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område (EGT L 299, 1972, s. 32; svensk utgåva, EGT C 15, 1997, s. 30), i dess lydelse enligt konventionen av den 9 oktober 1978 om Konungariket Danmarks, Irlands och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirlands tillträde till konventionen (EGT L 304, s. 1 och - i ändrad lydelse - s. 77; svensk utgåva, C 15, 1997, s. 14), enligt konventionen av den 25 oktober 1982 om Republiken Greklands tillträde (EGT L 388, s. 1; svensk utgåva, C 15, 1997, s. 26), enligt konventionen av den 26 maj 1989 om Konungariket Spaniens och Republiken Portugals tillträde (EGT L 285, s. 1; svensk utgåva, C 15, 1997, s. 43) och enligt konventionen av den 29 november 1996 om Republiken Österrikes, Republiken Finlands och Konungariket Sveriges tillträde till konventionen (EGT C 15, 1997, s. 1),

meddelar

DOMSTOLEN (första avdelningen)

sammansatt av avdelningsordföranden P. Jann samt domarna M. Wathelet och A. Rosas (referent),

generaladvokat: S. Alber,

justitiesekreterare: R. Grass,

efter att ha hört generaladvokaten,

följande

Beslut

Domskäl

1 Tribunal de paix de Luxembourg har, genom beslut av den 28 februari 2002 som inkom till domstolen den 1 mars 2002, ställt tre frågor om tolkningen av konventionen av den 27 september 1968 om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område (EGT L 299, 1972, s. 32; svensk utgåva, EGT C 15, 1997, s. 30), i dess lydelse enligt konventionen av den 9 oktober 1978 om Konungariket Danmarks, Irlands och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirlands tillträde (EGT L 304, s. 1 och - i ändrad lydelse - s. 77; svensk utgåva, C 15, 1997, s. 14), enligt konventionen av den 25 oktober 1982 om Republiken Greklands tillträde (EGT L 388, s. 1; svensk utgåva, C 15, 1997, s. 26), enligt konventionen av den 26 maj 1989 om Konungariket Spaniens och Republiken Portugals tillträde (EGT L 285, s. 1; svensk utgåva, C 15, 1997, s. 43) och enligt konventionen av den 29 november 1996 om Republiken Österrikes, Republiken Finlands och Konungariket Sveriges tillträde (EGT C 15, 1997, s. 1, nedan kallad konventionen respektive tillträdeskonventionerna).

2 Dessa frågor har uppkommit i ett mål om fastställande av införsel mellan Tilly Reichling, borgenär och kärande, och Léon Wampach, gäldenär och svarande, och där Établissement d'assurances contre la vieillesse et l'invalidité, berörd tredje part, är ytterligare deltagare i rättegången.

Tvisten vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna

3 Juge de paix de Luxembourg beslutade den 15 juni 2001 om tillstånd för Tilly Reichling att kräva införsel mot Léon Wampach hos Établissement d'assurances contre la vieillesse et l'invalidité på grund av förfallna skulder avseende underhållsbidrag enligt två domstolsavgöranden som meddelats den 12 januari 1994 och den 30 juni 1999 av Cour d'appel, först interimistiskt och därefter i sak avseende skilsmässa.

4 Léon Wampach gjorde i det förfarande för fastställande av införseln som krävs enligt de luxemburgska processrättsliga bestämmelserna gällande att underhållsbidragen från och med juni 2001 inte längre var utkrävbara.

5 Tribunal de paix de Luxembourg gjorde bedömningen att detta svaromål var ett genkäromål om upphörande av underhållsstöd, och fann, med hänsyn till att Tilly Reichling har hemvist i Frankrike, att det var nödvändigt att ställa följande tolkningsfrågor till domstolen:

"1) Skall artikel 6.3 i Brysselkonventionen tolkas på så sätt att en talan om verkställighet av ett domstolsbeslut, vilken enligt processrättsliga bestämmelser i den nationella lagstiftningen förutsätter domstolsåtgärd, skall anses utgöra ett huvudkäromål som grundar sig på avtal eller andra omständigheter? Skall ett huvudkäromål avseende verkställighet av ett domstolsbeslut, enligt vilket det fastställs en rätt till underhållsbidrag, anses grunda sig på ett avtal eller andra omständigheter i den mening som avses i artikel 6.3? Skall ett huvudkäromål om verkställighet av ett beslut om en rätt till underhållsbidrag anses grunda sig på avtal eller andra omständigheter i den mening som avses i artikel 6.3?

2) Skall uttrycket som grundar sig på samma avtal eller omständigheter som huvudkäromålet i artikel 6.3 i Brysselkonventionen tolkas mer restriktivt än uttrycket käromål som har samband med varandra i artikel 22 tredje stycket i Brysselkonventionen?

3) Har svaranden enligt artikel 6.3 i Brysselkonventionen rätt att väcka talan genom genstämning vid en domstol vars behörighet att pröva huvudkäromålet grundas på artikel 16.5 i Brysselkonventionen då huvudkäromålet inte medför att domstolen får kännedom i sak om parternas rättsliga mellanhavanden, när genkäromålet rör dessa och svaranden enligt bestämmelserna i Brysselkonventionen hade varit hänvisad till att väcka talan i en annan konventionsstat om talan inte hade väckts genom genstämning?"

Domstolens behörighet

6 Enligt artikel 92.1 i rättegångsreglerna kan domstolen, då det är uppenbart att den saknar behörighet att pröva en viss sak eller att talan inte kan tas upp till prövning, sedan generaladvokaten hörts, fatta ett motiverat beslut utan ytterligare behandling.

7 Domstolens behörighet att tolka konventionen fastställs i protokollet av den 3 juni 1971 om domstolens tolkning av konventionen (EGT L 204, 1975, s. 28; svensk utgåva, C 15, 1997, s. 10), i dess lydelse enligt anslutningskonventionerna (nedan kallat protokollet).

8 Enligt protokollet har endast vissa domstolar, som anges i artikel 2 i protokollet, rätt att begära att domstolen skall meddela ett förhandsavgörande angående tolkningen av konventionen, varför det i detta avseende skall prövas huruvida domstolen är behörig att besvara de frågor som ställts.

9 I artikel 2.1 och 2.3 i protokollet uppräknas uttryckligen och uttömmande - i den första punkten direkt, i den andra punkten genom en hänvisning till artikel 37 i konventionen - vilka domstolar som är behöriga att begära förhandsavgörande från domstolen. I artikel 2.2 görs tillägget att även konventionsstaternas domstolar är behöriga att begära ett förhandsavgörande när de utgör överinstans.

10 De luxemburgska Tribunaux de paix nämns varken i artikel 2.1 i protokollet eller i artikel 37 i konventionen. Av artikel 2 i den luxemburgska Nouveau code de procédure civile (civilprocesslagstiftningen) och artikel 9 i den luxemburgska lagen av den 11 november 1970 om överlåtelse och införsel i lön för arbete och pensioner framgår för övrigt att när Tribunal de paix beslutar om fastställande av införsel avseende ett belopp som är högre än det belopp för vilket den är behörig att besluta som sista instans kan dess beslut överklagas. I förevarande mål följer det av såväl föremålet för tvisten, såsom detta har framställts av den hänskjutande domstolen, som av den närmare beskrivningen i beslutet om hänskjutande domstolen i detta avseende, att Tribunal de paix utgör första instans.

11 Av detta följer att Tribunal de paix de Luxembourg i förevarande mål inte är behörig att begära att domstolen meddelar ett förhandsavgörande om tolkningen av konventionen.

12 Domstolen anser därför att artikel 92.1 i rättegångsreglerna skall tillämpas och att det är uppenbart att den saknar behörighet att besvara de frågor som ställts av Tribunal de paix de Luxembourg.

Beslut om rättegångskostnader

Rättegångskostnader

13 Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna.

Domslut

På dessa grunder fattar

DOMSTOLEN (första avdelningen)

följande beslut:

Det är uppenbart att Europeiska gemenskapernas domstol saknar behörighet att besvara de frågor som har ställts av Tribunal de paix de Luxembourg i dess beslut av den 28 februari 2002.