Förslag till avgörande av generaladvokat Alber föredraget den 30 maj 2002. - Europeiska kommissionen mot Konungariket Spanien. - Fördragsbrott - Underlåtenhet att införliva direktiv 98/7/EG. - Mål C-386/01.



Rättsfallssamling 2002 s. I-07063



Generaladvokatens förslag till avgörande

1. Talan avser underlåtenheten att inom föreskriven frist införliva Europaparlamentets och rådets direktiv 98/7/EG av den 16 februari 1998 om ändring av direktiv 87/102/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om konsumentkrediter (nedan kallat direktiv 98/7).

2. Enligt artikel 2 i direktiv 98/7 skulle medlemsstaterna sätta i kraft de lagar och andra författningar som var nödvändiga för att följa detta direktiv senast två år efter det att direktivet hade trätt i kraft. Direktivet offentliggjordes den 1 april 1998 i den officiella tidningen. I enlighet med artikel 254 EG skulle nödvändiga bestämmelser för införlivande således ha antagits senast den 21 april 2000.

3. Eftersom kommissionen inte hade erhållit något meddelande från Konungariket Spanien om att bestämmelser för införlivande av direktiv 98/7 hade antagits, sände den den 8 augusti 2000 en formell underrättelse till den spanska regeringen och anmodade den att inom två månader yttra sig i denna fråga. Då kommissionen inte fick något svar på denna anmodan, riktade den genom en skrivelse av den 9 mars 2001 ett motiverat yttrande till den spanska regeringen, i vilket den upprepade sin kritik och begärde att den spanska regeringen inom två månader skulle uppfylla sina skyldigheter enligt fördraget.

4. Den spanska regeringen meddelade i en skrivelse av den 25 juni 2001 kommissionen att det ännu skulle dröja innan bestämmelser om införlivande antogs. Eftersom kommissionen inte hade erhållit vare sig något lagförslag eller ytterligare meddelande om lagstiftningsarbetets förlopp, väckte den den 8 oktober 2001 talan. Kommissionen har yrkat att domstolen skall

fastställa att Konungariket Spanien har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt fördraget genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att införliva Europaparlamentets och rådets direktiv 98/7/EG av den 16 februari 1998 om ändring av direktiv 87/102/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om konsumentkrediter.

5. Spanien har inte bestritt anmärkningen mot att direktiv 98/7 inte har införlivats inom föreskriven tid. Det har endast påpekat att bestämmelser om införlivande inte har kunnat antas under den sjätte mandatperioden. Den spanska justitieministern har därefter utarbetat ett relevant lagförslag, vilket redan har godkänts av regeringen och nu endast måste antas av Cortes Generales.

6. Enligt fast rättspraxis skall förekomsten av ett fördragsbrott bedömas mot bakgrund av den situation som rådde i medlemsstaten vid utgången av den frist som har angivits i det motiverade yttrandet. Föremålet för talan bestäms genom kommissionens motiverade yttrande. Även om den brist som kritiserats i yttrandet har avhjälpts efter utgången av den frist som uppställts i enlighet med artikel 226 andra stycket EG, kvarstår ändå ett intresse av en dom som kan ligga till grund för det ansvar som en medlemsstat riskerar att ådra sig på grund av sitt fördragsbrott mot andra medlemsstater, gemenskapen eller enskilda. Spanien har inte bestritt att det inte har införlivat direktiv 98/7 inom föreskriven frist. Följaktligen skall kommissionens yrkande i detta hänseende bifallas.

7. Mot bakgrund av ovanstående överväganden föreslår jag att domstolen skall besluta följande:

1. Det fastställs att Konungariket Spanien har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt fördraget genom att inte inom föreskriven frist anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att införliva Europaparlamentets och rådets direktiv 98/7/EG av den 16 februari 1998 om ändring av direktiv 87/102/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om konsumentkrediter.

2. Konungariket Spanien skall ersätta rättegångskostnaderna.