Mål C-364/11

Mostafa Abed El Karem El Kott m.fl.

mot

Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

(begäran om förhandsavgörande från Fővárosi Bíróság)

”Direktiv 2004/83/EG — Miniminormer för beviljande av flyktingstatus eller status som alternativt skyddsbehövande — Statslösa personer av palestinskt ursprung som har begagnat sig av konkret bistånd från United Nations Relief and Works Agency for Palestine Refugees in the Near East (Förenta nationernas organ för palestinska flyktingar i Mellanöstern) (UNRWA) — De statslösa personernas rätt till erkännande av flyktingstatus med stöd av artikel 12.1 a andra meningen i direktiv 2004/83 — Villkor för tillämpning — Biståndet från UNRWA har ’av något skäl’ upphört — Bevis — Följder för de berörda personer som ansöker om att beviljas flyktingstatus — Rätt att ’automatiskt komma i åtnjutande av förmånerna i detta direktiv’ — Automatiskt erkännande av någon som ’flykting’, i den mening som avses i artikel 2 c i samma direktiv, samt beviljande av flyktingstatus i enlighet med artikel 13 i direktivet”

Sammanfattning – Domstolens dom (stora avdelningen) av den 19 december 2012

Gränskontroll, asyl och invandring – Asylpolitik – Flyktingstatus eller status som alternativt skyddsbehövande – Direktiv 2004/83 – Villkor för beviljande av flyktingstatus – Person som åtnjuter beskydd eller bistånd från en annan av Förenta Nationernas institutioner än FN:s flyktingkommissariat – Undantag från flyktingstatus – Skyddets upphörande – Tillämpning av direktivet – Villkor (Rådets direktiv 2004/83, artikel 12.1 a första och andra meningarna) Gränskontroll, asyl och invandring – Asylpolitik – Flyktingstatus eller status som alternativt skyddsbehövande – Direktiv 2004/83 – Villkor för beviljande av flyktingstatus – Person som åtnjuter beskydd eller bistånd från en annan av Förenta Nationernas institutioner än FN:s flyktingkommissariat – Undantag från flyktingstatus – Skyddets upphörande – Tillerkännande av flyktingstatus – Villkor (Rådets direktiv 2004/83, artikel 12.1 a andra meningen)

Artikel 12.1 a första meningen i direktiv 2004/83 om miniminormer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det ska tolkas så, att den grund för undantag från flyktingstatus som föreskrivs i denna bestämmelse omfattar inte endast de personer som för närvarande åtnjuter bistånd från ett FN-organ eller ett FN-kontor, utan också personer som, i likhet med klagandena i de nationella målen, konkret begagnade sig av sådant bistånd strax innan de lämnade in en asylansökan i en medlemsstat, dock under förutsättning att biståndet inte har upphört i den mening som avses i artikel 12.1 a andra meningen i direktivet. Det framgår av den bestämmelsen att ett upphörande ”av något skäl” av det skydd eller bistånd från andra organ eller kontor inom Förenta nationerna än FN:s flyktingkommissariat, vilket gör det möjligt att automatiskt komma i åtnjutande av förmånerna i direktiv 2004/83, bland annat avser det fall där en person, som dessförinnan har begagnat sig av konkret skydd eller bistånd, upphör att åtnjuta detta på grund av en orsak som ligger utanför personens kontroll och som han eller hon inte kan påverka. Det framgår nämligen av formuleringen ”om sådant skydd eller bistånd av något skäl har upphört”, som inleder den andra meningen i artikel 12.1 a i direktiv 2004/83, att det framför allt är det konkreta bistånd som FN-organet eller FN-kontoret tillhandahåller – och inte organets existens – som ska ha upphört för att grunden för undantag från flyktingstatus inte längre ska vara tillämplig. Visserligen räcker det inte med att en person inte befinner sig inom organets eller kontorets verksamhetsområde eller frivilligt beslutar att lämna det för att biståndet ska anses ha upphört. Om beslutet är motiverat av yttre omständigheter som den berörda personen inte kan påverka kan detta dock leda till slutsatsen att det bistånd som personen i fråga åtnjöt har upphört i den mening som avses i artikel 12.1 a andra meningen i direktiv 2004/83. Det ankommer på behöriga nationella myndigheter i den medlemsstat som är ansvarig för att pröva den asylansökan som lämnats in av en sådan person, att på grundval av en individuell bedömning av ansökan kontrollera huruvida den berörda personen varit tvungen att lämna nämnda område, vilket är fallet om vederbörandes personliga säkerhet är allvarligt hotad och organet eller kontoret saknade möjlighet att inom området garantera honom eller henne sådana levnadsförhållanden som överensstämmer med organets eller kontorets uppdrag. (se punkterna 52, 57, 59, 61 och 63–65 samt punkt 1 i domslutet) Artikel 12.1 a andra meningen i rådets direktiv 2004/83 om miniminormer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyddet ska tolkas så, att om de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är ansvarig för prövningen av asylansökan har fastställt att den asylsökande uppfyller kravet på att skyddet eller biståndet från Förenta nationernas organ för palestinska flyktingar i Mellanöstern (UNRWA) ska ha upphört, innebär uttrycket ”automatiskt komma i åtnjutande av förmånerna i detta direktiv” att medlemsstaten ska erkänna vederbörande som flykting i den mening som avses i artikel 2 c i direktivet och utan vidare ska bevilja den asylsökande flyktingstatus, dock under förutsättning att han eller hon inte omfattas av någon av grunderna för att inte bevilja flyktingstatus enligt artikel 12.1 b eller 12.2 och 12.3 i direktivet. Uttrycket ”automatiskt komma i åtnjutande av förmånerna i detta direktiv” i artikel 12.1 a andra meningen i direktivet ska nämligen tolkas i överensstämmelse med artikel 1 D andra stycket i Genèvekonventionen, det vill säga som att de berörda personerna ”utan vidare” ska äga åtnjuta de i denna konvention stadgade förmånerna och de ”förmåner” som direktivet ger. Således kan det inte anses att den rätt som uppstår till följd av att biståndet från UNRWA upphör och grunden för undantag inte längre föreligger endast består av en möjlighet för den berörda personen att ansöka om flyktingstatus med stöd av artikel 2 c i direktiv 2004/83, vilket är ett alternativ som står till buds för varje tredjelandsmedborgare och statslös person som befinner sig inom en medlemsstats territorium. Det faktum att en person automatiskt ska komma i åtnjutande av förmånerna i detta direktiv i enlighet med artikel 12.1 a medför dock inte någon ovillkorlig rätt för vederbörande att tillerkännas flyktingstatus. En person som har rätt att automatiskt komma i åtnjutande av förmånerna i direktiv 2004/83 behöver inte visa att han eller hon fruktar förföljelse i den mening som avses i artikel 2 c i direktivet. Däremot måste denna person lämna in en ansökan om flyktingstatus som ska prövas av de behöriga myndigheterna i den ansvariga medlemsstaten. Inom ramen för denna prövning ska myndigheterna kontrollera inte bara om den asylsökande konkret har begagnat sig av bistånd från UNRWA och att detta bistånd har upphört, utan ska också förvissa sig om att den asylsökande inte omfattas av någon av grunderna för undantag i artikel 12.1 b eller 12.2 och 12.3 i direktivet. (se punkterna 71, 72, 75, 76, och 81, samt punkt 2 i domslutet)

Mål C-364/11

Mostafa Abed El Karem El Kott m.fl.

mot

Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

(begäran om förhandsavgörande från Fővárosi Bíróság)

”Direktiv 2004/83/EG — Miniminormer för beviljande av flyktingstatus eller status som alternativt skyddsbehövande — Statslösa personer av palestinskt ursprung som har begagnat sig av konkret bistånd från United Nations Relief and Works Agency for Palestine Refugees in the Near East (Förenta nationernas organ för palestinska flyktingar i Mellanöstern) (UNRWA) — De statslösa personernas rätt till erkännande av flyktingstatus med stöd av artikel 12.1 a andra meningen i direktiv 2004/83 — Villkor för tillämpning — Biståndet från UNRWA har ’av något skäl’ upphört — Bevis — Följder för de berörda personer som ansöker om att beviljas flyktingstatus — Rätt att ’automatiskt komma i åtnjutande av förmånerna i detta direktiv’ — Automatiskt erkännande av någon som ’flykting’, i den mening som avses i artikel 2 c i samma direktiv, samt beviljande av flyktingstatus i enlighet med artikel 13 i direktivet”

Sammanfattning – Domstolens dom (stora avdelningen) av den 19 december 2012

Gränskontroll, asyl och invandring — Asylpolitik — Flyktingstatus eller status som alternativt skyddsbehövande — Direktiv 2004/83 — Villkor för beviljande av flyktingstatus — Person som åtnjuter beskydd eller bistånd från en annan av Förenta Nationernas institutioner än FN:s flyktingkommissariat — Undantag från flyktingstatus — Skyddets upphörande — Tillämpning av direktivet — Villkor (Rådets direktiv 2004/83, artikel 12.1 a första och andra meningarna) Gränskontroll, asyl och invandring — Asylpolitik — Flyktingstatus eller status som alternativt skyddsbehövande — Direktiv 2004/83 — Villkor för beviljande av flyktingstatus — Person som åtnjuter beskydd eller bistånd från en annan av Förenta Nationernas institutioner än FN:s flyktingkommissariat — Undantag från flyktingstatus — Skyddets upphörande — Tillerkännande av flyktingstatus — Villkor (Rådets direktiv 2004/83, artikel 12.1 a andra meningen)