Domstolens dom (andra avdelningen) den 13 februari 2003. - Europeiska kommissionen mot Franska republiken. - Fördragsbrott - Underlåtenhet att införliva direktiv 91/439/EEG. - Mål C-85/02.



Rättsfallssamling 2003 s. 00000



Parter

Domskäl

Beslut om rättegångskostnader

Domslut



Nyckelord

1. Talan om fördragsbrott - Domstolens prövning av om talan är välgrundad - Situation som skall beaktas - Situationen vid utgången av den frist som har angivits i det motiverade yttrandet

(Artikel 226 EG)

2. Medlemsstaterna - Skyldigheter - Genomförande av direktiv - Fördragsbrott - Invändning som hänför sig till den interna rättsordningen - Otillåtet

(Artikel 226 EG)

Parter

I mål C-85/02,

Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av M. Wolfcarius, i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,

sökande,

mot

Republiken Frankrike, företrädd av G. de Bergues och S. Pailler, båda i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,

svarande,

angående en talan om fastställelse av att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991 om körkort (EGT L 237, s. 1; svensk specialutgåva, område 7, volym 4, s. 22) genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att införliva punkt 12 i bilaga 2 till direktivet, och, i andra hand, genom att inte underrätta kommissionen om sådana åtgärder,

meddelar

DOMSTOLEN (andra avdelningen)

sammansatt av avdelningsordföranden R. Schintgen (referent) samt domarna V. Skouris och N. Colneric,

generaladvokat: F.G. Jacobs,

justitiesekreterare: R. Grass,

med hänsyn till förhandlingsrapporten,

och efter att den 12 december 2002 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,

följande

Dom

Domskäl

1 Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 13 mars 2002, med stöd av artikel 226 EG väckt talan om fastställelse av att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991 om körkort (EGT L 237, s. 1; svensk specialutgåva, område 7, volym 4, s. 22) (nedan kallat direktivet) genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att införliva punkt 12 i bilaga 2 till direktivet, och, i andra hand, genom att inte underrätta kommissionen om sådana åtgärder.

2 Enligt artikel 7.1 a i direktivet får körkort endast utfärdas till sökande som bland annat har godkänts i ett körprov och ett kunskapsprov i enlighet med bestämmelserna i bilaga 2.

3 Enligt punkt 12 i bilaga 2 till direktivet får körtiden under körprovet inte i något fall vara kortare än 25 minuter för kategori A, B och B+E.

4 Enligt artikel 12.1 i direktivet skall medlemsstaterna före den 1 juli 1994 anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet senast den 1 juli 1996.

5 Den i ett administrativt cirkulär föreskrivna genomsnittliga körtiden under körkortsprovet för kategori B uppgår i Frankrike till 22 minuter.

6 Eftersom kommissionen ansåg att punkt 12 i bilaga 2 till direktivet ännu inte hade införlivats med den franska rättsordningen, inledde den ett fördragsbrottsförfarande. Efter att ha sänt en formell underrättelse till Republiken Frankrike med anmodan att inkomma med ett yttrande, riktade kommissionen den 17 januari 2001 ett motiverat yttrande till nämnda medlemsstat och uppmanade den att inom två månader från delgivningen av det motiverade yttrandet vidta nödvändiga åtgärder för att följa direktivet.

7 Den franska regeringen underrättade den 28 mars 2001 kommissionen om att den avsåg att införliva den omtvistade bestämmelsen så snart som möjligt.

8 Eftersom kommissionen inte erhållit någon underrättelse om vilka införlivandeåtgärder som vidtagits beträffande nämnda bestämmelse, har den väckt förevarande talan.

9 Kommissionen har erinrat om medlemsstaternas skyldigheter enligt artiklarna 10.1 EG och 249.3 EG och därvid gjort gällande att Republiken Frankrike är skyldig att vidta nödvändiga åtgärder för att följa direktivet inom den föreskrivna fristen och att omedelbart underrätta kommissionen om sådana åtgärder.

10 Den franska regeringen har inte bestritt att den inte införlivat direktivet inom den föreskrivna fristen. Det har emellertid gjorts gällande att det vid direktivets införlivande uppkommit praktiska problem rörande det antal inspektörer som behövs för att säkerställa en korrekt tillämpning av punkt 12 i bilaga 2 till direktivet. Åtgärder håller på att vidtas för att fördragsbrottet skall upphöra. Således har nya inspektörer redan rekryterats och ytterligare tjänster kommer att tillsättas.

11 Domstolen erinrar i detta avseende om att enligt fast rättspraxis skall förekomsten av ett fördragsbrott bedömas mot bakgrund av den situation som rådde i medlemsstaten vid utgången av den frist som har angivits i det motiverade yttrandet och domstolen skall inte beakta senare förändringar (se bland annat dom av den 17 januari 2002 i mål C-394/00, kommissionen mot Irland, REG 2002, s. I-581, punkt 12).

12 I förevarande mål är det utrett att Republiken Frankrike underlåtit att vidta nödvändiga åtgärder för att följa det motiverade yttrandet inom den föreskrivna fristen.

13 Domstolen har för övrigt vid ett flertal tillfällen slagit fast att en medlemsstat inte kan åberopa bestämmelser, praxis eller förhållanden i sin interna rättsordning som grund för att underlåta att genomföra ett direktiv inom den föreskrivna fristen (se bland annat dom av den 7 november 2002 i mål C-352/01, kommissionen mot Spanien, REG 2002, s. I-0000, punkt 8).

14 Kommissionens talan är således välgrundad.

15 Det finns således anledning fastställa att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktivet genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa punkt 12 i bilaga 2 till direktivet.

Beslut om rättegångskostnader

Rättegångskostnader

16 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att Republiken Frankrike skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Republiken Frankrike har tappat målet, skall denna stat förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.

Domslut

På dessa grunder beslutar

DOMSTOLEN (andra avdelningen)

följande dom:

1) Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991 om körkort genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa punkt 12 i bilaga 2 till direktivet.

2) Republiken Frankrike skall ersätta rättegångskostnaderna.