Domstolens dom den 13 december 1973. - Sociaal Fonds voor de Diamantarbeiders mot NV Indiamex och Association de fait De Belder. - Begäran om förhandsavgörande: Arbeidsrechtbank Antwerpen. - Förenade målen 37/73 och 38/73.



Rättsfallssamling 1973 s. 01609

Grekisk specialutgåva s. 00883

Portugisisk specialutgåva s. 00633

Spansk specialutgåva s. 00473

Svensk specialutgåva s. 00187

Finsk specialutgåva s. 00187



Sammanfattning

Parter

Föremål för talan

Domskäl

Beslut om rättegångskostnader

Domslut



Nyckelord

1. Gemensamma tulltaxan - tullar - avgifter med motsvarande verkan - handel med tredje land - gällande ordning

2. Gemensamma tulltaxan - tullar - avgifter med motsvarande verkan - handel med tredje land - upprättandet av Gemensamma tulltaxan - gemensam handelspolitik - krav som följer av GTT och den gemensamma handelspolitiken - bedömning av dessa krav - gemenskapens behörighet

3. Gemensamma tulltaxan - tullar - avgifter med motsvarande verkan - handel med tredje land - medlemsstaternas befogenheter - stopp från och med den 1 juli 1968

4. Gemensamma tulltaxan - tullar - avgifter med motsvarande verkan - handel med tredje land - förbjudna avgifter - gemenskapens exklusiva behörighet

Sammanfattning

1. Frågan om tillämpningen av avgifter med motsvarande verkan i handeln med tredje land måste besvaras med beaktande både av de krav som upprättandet av Gemensamma tulltaxan medför och de krav som följer av en gemensam handelspolitik enligt artikel 110-116 i fördraget som, enligt artikel 3 b i fördraget, reglerar handelsordningen med tredje land.

2. Fastställandet av de enhetliga principer som den gemensamma handelspolitiken grundas på innebär, i likhet med Gemensamma tulltaxan i sig, att sådana skillnader mellan ländernas fiskala och handelspolitiska regleringar som påverkar handeln med tredje land skall avskaffas. Det åligger kommissionen eller rådet att i varje enskilt fall bedöma dessa krav med hänsyn till såväl upprättandet av Gemensamma tulltaxan som till den gemensamma handelspolitiken.

3. Medlemsstaterna får från och med att Gemensamma tulltaxan

trätt i kraft inte ensidigt införa nya avgifter på varor som importeras direkt från tredje land eller höja nivån på de avgifter som gäller vid den tidpunkten.

4. Vad gäller befintliga avgifter så beror det på gemenskapsmyndigheternas bedömning om det skall slås fast att de är oförenliga med fördraget och att de skall avskaffas. Härav följer att sådana avgifter endast kan anses vara oförenliga med gemenskapsrätten om gemenskapen antar motsvarande bestämmelser.

Parter

I förenade målen 37 och 38/73

har Tribunal du travail i Antwerpen till domstolen gett in en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 177 i EEG-fördraget i det mål som pågår vid den nationella domstolen mellan

Sociaal Fonds voor de Diamantarbeiders, Antwerpen,

och

NV Indiamex, Antwerpen (Mål 37/73),

och

Association de fait De Belder, Antwerpen, och delägarna J.W.L. och R. De Belder (Mål 38/73).

Föremål för talan

Begäran avser tolkningen av bestämmelserna i Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen och av rådets förordning nr 950/68 (EGT 1968, nr L 172), som upprättar Gemensamma tulltaxan från och med den 1 juli 1968, rörande medlemsstaternas tillämpning efter denna tidpunkt av avgifter med motsvarande verkan som tullar på varor som importeras direkt från tredje land.

Domskäl

1 Genom domar av den 23 februari 1973, som inkom till domstolens kansli den 7 mars 1973, har Tribunal du travail i Antwerpen enligt artikel 177 i EEG-fördraget ställt flera frågor om tolkningen av vissa bestämmelser i fördraget och i rådets förordning nr 950/68 av den 28 juni 1968 (EGT 1968, nr L 172) om Gemensamma tulltaxan.

2 Det framgår av handlingarna i målet att frågorna uppstod inom ramen för en tvist rörande uttaget av en importavgift för sociala ändamål på oslipade diamanter som kommer direkt från tredje land.

3 Huvudsyftet med de frågor som har ställts är att fastställa om, och i vilken utsträckning, medlemsstaterna efter den 1 juli 1968 får införa eller upprätthålla avgifter med motsvarande verkan som tullar, som tas ut på varor som importeras direkt från tredje land samt under vilka omständigheter de eventuellt är skyldiga att avskaffa dem.

4 Tillämpningen av sådana avgifter omfattas i detta fall av den handelsordning med tredje land som införs genom artikel 3 b i fördraget och särskilt av de principer som styr tullunionen, t.ex. de som fastställs i artikel 9.

5 Tullunionen, som utgör en av gemenskapens grunder, innebär å ena sidan att tullar mellan medlemsstaterna skall avskaffas, liksom alla avgifter med motsvarande verkan.

6 Avskaffandet syftar till att införa fri rörlighet för varor inom gemenskapen.

7 Det måste följaktligen vara så fullständigt att alla hinder av ekonomisk, administrativ eller annan karaktär avlägsnas så att en enda, gemensam marknad mellan medlemsstaterna kan förverkligas.

8 Tullunionen innebär å andra sidan upprättandet av en enda tulltaxa för hela gemenskapen, så som förutses i artikel 18 - 29 i fördraget.

9 Den gemensamma tulltaxan syftar till att genomföra en utjämning av de tullavgifter som tas ut vid gemenskapens gränser på produkter som importeras från tredje land för att undvika omläggningar av handeln med dessa länder och snedvridningar av de interna fria varurörelserna eller av konkurrensvillkoren.

10 Även om "avgifter med motsvarande verkan som tullar" inte nämns i avsnitt 2 i kapitlet om tullunionen i fördraget (artikel 18-21) till skillnad från avsnitt 1 i samma kapitel (artikel 12-17) betyder detta inte att sådana avgifter får upprätthållas, än mindre införas.

11 Frågan om tillämpningen av sådana avgifter i handeln med tredje land måste besvaras med beaktande både av de krav som upprättandet av Gemensamma tulltaxan medför och de krav som följer av en gemensam handelspolitik enligt artikel 110-116 i fördraget som, enligt tidigare nämnda artikel 3 b i fördraget, reglerar handelsordningen med tredje land.

12 Gemensamma tulltaxan upprättades för gemenskapen i dess ursprungliga sammansättning genom rådets förordning nr 950/68, som trädde i kraft den 1 juli 1968.

13 Även om denna förordning inte uttryckligen förutser att andra avgifter än egentliga tullar skall avskaffas eller utjämnas, framgår det emellertid av dess syfte att den förbjuder medlemsstaterna att genom ytterligare avgifter utöver dessa tullar ändra den skyddsnivå som fastställs i Gemensamma tulltaxan.

14 Förekomsten av sådana avgifter kan, även om det inte är fråga om avgifter av protektionistisk karaktär, vara oförenlig med de krav som den gemensamma handelspolitiken medför.

15 Enligt artikel 113.1 i fördraget skall den gemensamma handelspolitiken grundas på enhetliga principer, särskilt när det gäller att ändra i tulltaxor, ingå tull- och handelsavtal, uppnå enhetlighet i fråga om liberaliseringsåtgärder, exportpolitik och handelspolitiska skyddsåtgärder.

16 Fastställandet av dessa enhetliga principer innebär, i likhet med Gemensamma tulltaxan i sig, att sådana skillnader mellan ländernas fiskala och handelspolitiska regleringar som påverkar handeln med tredje land skall avskaffas.

17 Det åligger kommissionen eller rådet att i varje enskilt fall bedöma dessa krav med hänsyn till såväl upprättandet av Gemensamma tulltaxan som till den gemensamma handelspolitiken.

18 Härav följer att det från och med att Gemensamma tulltaxan träder i kraft är förbjudet för medlemsstaterna att ensidigt införa nya avgifter eller att höja nivån för de avgifter som redan gäller.

19 Vad gäller befintliga avgifter så beror det på gemenskapsmyndigheternas bedömning om det skall slås fast att de är oförenliga med fördraget och att de skall avskaffas.

20 Härav följer att sådana avgifter endast kan anses vara oförenliga med gemenskapsrätten om gemenskapen antar motsvarande bestämmelser.

21 Så t.ex. följer ett förbud mot avgifter av denna karaktär av bestämmelser, utan samband med föreliggande mål, som antagits inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken, handelsavtal som gemenskapen har slutit och associeringsavtal mellan gemenskapen och vissa stater.

22 Svaret på de frågor som har ställts blir följaktligen att medlemsstaterna från och med att Gemensamma tulltaxan träder i kraft inte ensidigt får införa nya avgifter på varor som importeras direkt från tredje land eller höja nivån på de avgifter som gäller vid den tidpunkten.

23 Med avseende på redan befintliga avgifter skall genomförandet av den gemensamma handelspolitiken innebära att alla sådana skillnader mellan ländernas fiskala eller handelspolitiska regleringar som styr handeln med tredje land avskaffas.

24 Eftersom förverkligandet av en sådan gemensam handelspolitik ligger under gemenskapens exklusiva behörighet krävs ett ingripande på gemenskapsnivå för att i alla medlemsstater utjämna eller avskaffa andra pålagor än tullar i snäv bemärkelse.

25 Det åligger följaktligen gemenskapens institutioner att sänka eller avskaffa befintliga avgifter på varor som importeras direkt från tredje land.

Beslut om rättegångskostnader

26 De kostnader som har förorsakats Europeiska gemenskapernas kommission, som har inkommit med yttranden till domstolen, är inte ersättningsgilla. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna.

Domslut

Mot den bakgrunden och på ovan angivna grunder beslutar

DOMSTOLEN

-angående de frågor som förts vidare av Tribunal du travail i Antwerpen genom de beslut som fattades den 23 februari 1973 - följande dom:

1) Medlemsstaterna får från och med det att Gemensamma tulltaxan träder i kraft inte ensidigt införa nya avgifter på varor som importeras direkt från tredje land eller höja nivån på de avgifter som gäller vid den tidpunkten.

2) Det åligger gemenskapens institutioner att sänka eller avskaffa befintliga avgifter på varor som importeras direkt från tredje land.