Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

1. Talan om fördragsbrott – Föremål för talan – Fastställande under det administrativa förfarandet

(Artikel 226 EG)

2. Miljö – Bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter – Direktiv 92/43 – Särskilda bevarandeområden – Medlemsstaternas skyldigheter

(Rådets direktiv 92/43, artikel 6.3)

3. Miljö – Bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter – Direktiv 92/43 – Särskilda skyddsområden – Medlemsstaternas skyldigheter

(Rådets direktiv 92/43, artikel 6.3 och 6.4)

4. Miljö – Bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter – Direktiv 92/43 – Skydd av arter

(Rådets direktiv 92/43, artikel 12.1 d)

5. Miljö – Bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter – Direktiv 92/43 – Skydd av arter

(Rådets direktiv 92/43, artikel 16)

6. Miljö – Bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter – Direktiv 92/43 – Skydd av arter

(Rådets direktiv 92/43, artiklarna 12, 13 och 16)

7. Medlemsstater – Skyldigheter – Genomförande av direktiv – Underlåtenhet

(Artikel 249 tredje stycket EG)

Sammanfattning

1. Föremålet för talan om fördragsbrott som väckts enligt artikel 226 EG avgränsas av det administrativa förfarandet som föreskrivs i denna bestämmelse, vilket innebär att ansökan inte kan grundas på andra bestämmelser än dem som angetts under nämnda förfarande. Detta krav kan emellertid inte anses vara så långtgående att det under alla omständigheter innebär att fullständig överensstämmelse skall råda mellan de nationella bestämmelser som anges i det motiverade yttrandet och dem som upptas i ansökan. Då en lagändring har genomförts mellan dessa båda faser i förfarandet, är det nämligen tillräckligt att det system som har inrättats genom den lagstiftning som har ifrågasatts under det administrativa förfarandet i stort sett har bibehållits i de nya bestämmelser som medlemsstaten har antagit efter det att det motiverade yttrandet avgavs och vilka ifrågasätts inom ramen för talan.

(se punkt 27)

2. Enligt artikel 6.3 i direktiv 92/43 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter gäller kravet att det skall göras en lämplig bedömning av konsekvenserna av en plan eller ett projekt som inte direkt hänger samman med eller är nödvändigt för skötseln av ett särskilt bevarandeområde under förutsättning att det är sannolikt eller att det finns en risk för att planen eller projektet kommer att ha en betydande påverkan på det berörda området. Med hänsyn särskilt till försiktighetsprincipen anses en sådan risk föreligga när det på grundval av objektiva kriterier inte kan uteslutas att nämnda plan eller projekt har en betydande påverkan på det berörda området.

Villkoret som uppställs för att det skall göras en bedömning av en plans eller ett projekts konsekvenser på ett visst område innebär följaktligen inte att vissa kategorier av projekt skall kunna undantas från en sådan bedömning på grundval av kriterier genom vilka det inte kan säkerställas att dessa projekt inte kan påverka de skyddade områdena på ett betydande sätt.

(se punkterna 40 och 41)

3. Det förefaller inte som om iakttagandet av artikel 6.3 och 6.4 i direktiv 92/43 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter säkerställs genom det system som inrättats genom de nationella bestämmelserna, enligt vilka det endast är då det kan antas att anläggningar som orsakar utsläpp särskilt kan påverka ett skyddat område som är beläget inom anläggningarnas påverkansområde, som definieras på grundval av bland annat allmänna kriterier avseende anläggningarna, som tillstånd inte kan utfärdas för desamma, eftersom det genom detta system inte kan säkerställas att de skyddade områdena inte kommer att ta skada av de projekt eller planer som rör anläggningar vilka orsakar utsläpp som når skyddade områden utanför dessa anläggningars påverkansområde.

(se punkterna 50 och 51)

4. Artikel 12.1 d i direktiv 92/43 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, i vilken det föreskrivs ett förbud mot att skada eller förstöra parningsplatser eller rastplatser, avser inte endast avsiktliga handlingar utan även oavsiktliga. Genom att inte begränsa förbudet i nämnda bestämmelse till att avse avsiktliga handlingar, till skillnad från vad som är fallet i fråga om de handlingar som avses i artikel 12.1 a–c, har gemenskapslagstiftaren visat att den haft för avsikt att ge parningsplatser och rastplatser ett ökat skydd mot handlingar som innebär att de skadas eller förstörs. Mot bakgrund av betydelsen av direktivets syfte att skydda den biologiska mångfalden, är det inte oproportionerligt att förbudet i artikel 12.1 d inte är begränsat till att avse avsiktliga handlingar.

(se punkt 55)

5. I den nationella bestämmelsen föreskrivs inte några bestämmelser som är förenliga med undantagsbestämmelserna i artikel 16 i direktiv 92/43 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter. Som enda villkor för beviljande av dessa undantag föreskrivs häri att de djur, deras häckningsplatser, ruvningsplatser, livsmiljöområden eller skyddsområden inbegripna, och växter som tillhör de särskilt skyddade arterna inte därigenom angrips avsiktligt.

Även om det skall fattas administrativa beslut avseende undantagen från förbuden i direktivet, varvid de behöriga myndigheterna skall iaktta de villkor som uppställs i artikel 16 i direktivet för beviljande av undantag, står de nationella bestämmelserna i strid med dem i direktivet.

(se punkt 61)

6. Artiklarna 12, 13 och 16 i direktiv 92/43 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter utgör en sammanhängande samling bestämmelser som syftar till att säkerställa ett strikt skyddssystem för djur- och växtarter.

I en nationell bestämmelse i vilken de fall anges i vilka det är förbjudet med användning av växtskyddsmedel anges inte på ett klart och precist sätt de förbud mot att skada skyddet av de arter som föreskrivs i artiklarna 12 och 13 i direktivet.

(se punkterna 66 och 67)

7. Genom bestämmelser som är i kraft i en medlemsstat, bland vilka det både finns regionala bestämmelser som strider mot gemenskapsrätten och en federal bestämmelse som är förenlig med densamma, kan det inte effektivt och på ett klart och precist sätt säkerställas att de tre arter som är i fråga i förevarande mål får det skydd som föreskrivs i direktivet.

(se punkt 78)