SV
Rät tsfallssamlingen
ECLI:EU:F:2011 :181 1PERSONALDOMSTOLENS DOM
(andra a vdelningen)
den 10 november 2011
Mål F-20/09
Mar c Juvyns
mot
Europeiska unionens råd
”Personalmål — Tjänstemän — Befordran — Befordringsförfarandet år 2008 — Jämförelse av 
kvalifikationer — Förfarande som grundar s ig på betygsrapporterna år 2005 /2006 — Kriteriet 
tjänstemannens ansvar”
Saken: Talan väckt me d stöd av artikel 236 E G och ar tikel 152 E A genom vilken M arc Juvyns 
yrkar o giltigförklaring av råd ets beslut att inte befordra h onom till lönegrad AS T7 i 
befordringsförfarandet år 2008 .
Avgörande:Talan o gillas. Sökanden s ka b ära s ina rä ttegångskostnader o ch e rsätta råd ets 
rättegångskostnader.
Samm anfattning
1. Tjänstemän — Talan — Föregående a dministrativa k lagomål — Överensstämmelse m ellan 
klagomålet och talan — Objektiv identitet — Grunder och a rgument som i nte framförts i k lagomålet 
men som h ar ett nära samband med de tta — Upptagande till sakprövning
(Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 90 o ch 91)
2. Tjänstemän — Befordran — Jämförelse av kvalifikationer — Villkor
(Tjänsteföreskrifterna, artikel 45), bilaga XIII (artikel 10)
3. Tjänstemän — Befordran — Jämförelse a v kvalifikationer — Administrationens utrymme för 
skönsmässig bedömning — Omständigheter som k an beaktas
(Tjänsteföreskrifterna, artikel 43)
4. Tjänstemän — Befordran — Jämförelse av kvalifikationer — Omständigheter som k an beaktas
(Tjänsteföreskrifterna, artikel 45)
5. Tjänstemän — Befordran — Begäran om om prövning från en icke-befordrad tjänsteman — 
Avslagsbeslut — Motiveringsskyldighet — Räckvidd
(Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 25 o ch 45)
2 ECLI:EU:F:2011 :181SAMM ANFATTNING–MÅLF-20/09
JUVYNSMOT RÅDET
1. Regeln o m ö verensstämme lse me llan d et föregående ad ministrativa kl agomålet och talan är 
tillämplig endast om talan ändrar f öremålet för tvisten, såsom d etta angavs i kl agomålet, eller saken, 
varvid begreppe t sak ska tolkas i v id me ning.
Vad b eträffar yrkanden om ogiltigförklaring av en av ad ministrationens rättsakter, avses me d ”saken i 
målet” sökandens b estridande a v d en a ngripna rä ttsaktens m ateriella lagenlighet, a lternativt 
bestridandet av den angripna rättsaktens formella lagenlighet.
(se punkt 41)
Hänvisning till
Personaldomstolen: 1 juli 2010 , Mandt mot parlamentet, F-45/07, punkt 119
2. Beträffande t jänstemän i t jänstegrupp AS T f öreskrivs, i ar tikel 10 i b ilaga XIII t ill 
tjänsteföreskrifterna, vägledande multiplikationsfaktorer för att fastställa antalet lediga tjänster i v arje 
lönegrad. Dessa är o lika för de olika karriär systemen. Eftersom ad ministrationen är s kyldig att följa 
dessa multiplikationsfaktorer, gjorde tillsättningsmyndigheten en riktig bedömning när d en jämförde 
kvalifikationerna endast för olika tjänstemän i t jänstegrupp AS T som tillhörde samma karriär system.
Artikel 45 i t jänsteföreskrifterna åsidosätts inte genom a tt kv alifikationerna för tjänstemän i 
tjänstegrupp AS T som t illhör samma karriär system j ämförs i e tt b efordringsförfarande. I d enna 
bestämme lse föreskrivs att kv alifikationerna för samtliga tjänstemän som ka n ko mma i f råga för 
befordran ska jämföras me d varandra. Artikel 10 i b ilaga XIII till tjänsteföreskrifterna är n ämligen i 
egenskap a v s peciallag e n u ndantagsbestämme lse f rån d e a llmänna b estämme lserna i 
tjänsteföreskrifterna.
(se punkterna 42 o ch 43)
Hänvisning till
Domstolen: 22 december 2008 , Centeno M ediavilla m.fl. mot kommissionen, C-443/07 P , punkt 107, genom vilken 
förstainstansrättens dom a v den 11 juli 2007 , Centeno M ediavilla m .fl. mot ko mmissionen, T-58/05, punkt 129 
fastställdes.
3. Betygsrapporten utgör visserligen en oundgänglig bedömningsfaktor varje gång en tjänstemans 
karriär b eaktas för att fatta ett beslut om b efordran. Enligt artikel 43 i t jänsteföreskrifterna ska e n 
betygsrapport eme llertid u tarbetas e ndast v artannat år . E ftersom d et inte f öreskrivs a tt 
befordringsförfarandet s ka h a s amma pe riodicitet s om b etygsförfarandet, är d et e nligt 
tjänsteföreskrifterna inte uteslutet att ett beslut om befordran fattas trots att tillsättningsmyndigheten 
inte förfogar över en färsk betygsrapport.
Med beaktande av att det varken enligt tjänsteföreskrifterna eller enligt institutionens interna regler 
fordras att b etygsförfarandet och befordringsförfarandet samordnas me d varandra o ch, e ftersom 
administrationen h ar e tt stort utrymme f ör skönsmässig bedömning när b efordringsförfarandet 
anordnas – ä ven om d et är ön skvärt att ad ministrationen anstränger sig för att ha tillgång till de 
senaste betygsrapporterna när den beslutar om befordran – är d et inte rättstridigt om dessa rapporter 
undantagsvis inte beaktas, i synnerhet när samtliga tjänstemän som ka n ko mma i f råga för befordran 
behandlas på samma sätt.
ECLI:EU:F:2011 :181 3SAMM ANFATTNING–MÅLF-20/09
JUVYNSMOT RÅDET
Detta gäller så m ycket me r som d en omständigheten att b etygsrapporten saknades berodde på 
betygsförfarandets no rmala förlopp.
(se punkterna 45–47)
Hänvisning till
Domstolen: 17 december 1992 , Moritz m ot kommissionen, C-68/91, punkt 16
Förstainstansrätten: 15 november 2001 , Sebastiani mot kommissionen, T-194/99, punkterna 45, 46 o ch 49
4. Med beaktande av att endast ett litet antal budgetposter är t illgängliga får en institution, i samband 
med befordringsförfarandet, lagenligt i a ndra h and beakta den tid en tjänsteman har ar betat och, om 
alla andra kv alifikationer är l ika, vid b efordran ge företräde åt andra t jänstemän som h ar u ppnått 
objektivt sett jämnare ar betsresultat och där med har g ynnat kon tinuiteten och agerat i t jänstens 
intresse under referensperioden i m ycket större omfattning än den berörde.
Vad b eträffar b eaktande av tjänstemännens frånvaro vid b efordringsförfarandet, är ad ministrationen 
inte tvungen att bedöma antalet lediga dagar på olika sätt i f örhållande till skälen för frånvaron.
(se punkterna 50 o ch 53)
Hänvisning till
Förstainstansrätten: 13 april 2005 , Nielsen mot råd et, T-353/03, punkterna 76 och 77
5. Tillsättningsmyndigheten är v isserligen inte skyldig att m otivera b eslut att inte befordra, den är 
emellertid skyldig att lämna en m otivering om e n begäran om o mprövning från en icke-befordrad 
tjänsteman avslås.
Motiveringsskyldighetens rä ckvidd s ka i d etta avseende bedömas utifrån kon kreta omständigheter, 
bland annat rättsaktens innehåll, de åberopade grunderna och det intresse av att få förklaringar som 
den pe rson ka n ha som rä ttsakten är ri ktad till. I fråga om m otiveringen av ett beslut som fattas i e tt 
förfarande som b erör m ånga pe rsoner, såsom e tt b efordringsförfarande, ka n det inte krä vas att 
tillsättningsmyndigheten m otiverar s itt beslut att avslå ett kl agomål utöver de ar gument som h ar 
anförts i d etta klagomål, och bland annat att förklara a v vilka skäl var och en av de tjänstemän som 
kan ko mma i fråga för befordran är me r kvalificerad ä n den som har anfört klagomålet.
(se punkterna 66 o ch 70)
Hänvisning till
Förstainstansrätten: 26 januari 1995 , Pierrat mot domstolen, T-60/94, punkterna 31 o ch 32, 27 april 1999 , Thinus 
mot ko mmissionen, T-283/97, punkt 73, 25 oktober 2005 , Salazar B rier mot ko mmissionen, T-83/03, punkt 78, 
23 november 2006 , Lavagnoli mot kommissionen, T-422/04, punkt 69
Personaldomstolen: 8 oktober 2008 , Barbin mot parlamentet, F-81/07, punkt 27