SV
Rät tsfallssamlingen
ECLI:EU:F:2010 :9 1PERSONALDOMSTOLENS DOM
(första avdelningen)
den 23 februari 2010
Mål F-7/09
Marie-Hélène Faria
mot
Byrån för harmonisering inom de n inre marknaden (varumärken, mönster oc h modeller) 
(harmoniseringsbyrån)
”Personalmål — Tjänstemän — Betygsättning — Bedömningsrapport — Bedömningsförfarandet för 
år 2006 /2007 — Talan om ogiltigförklaring av bedömningsrapporten — Uppenbart oriktig 
bedömning — Ersättning för ideell skada ”
Saken: Marie-Hélène Faria h ar väckt talan enligt artiklarna 236 EG och 152 E A me d yrkande om 
dels ogiltigförklaring av hennes bedömningsrapport för perioden den 1 oktober 2006 t ill 
den 30 september 2007 , dels att harmoniseringsbyrån ska förpliktas att utge ersättning 
till ett belopp a v 100 000  euro för den ideella skada s om hon p åstås ha lidit.
Avgörande:Sökandens bedömningsrapport, som upprättats av harmoniseringsbyrån för perioden den 
1 oktober 2006 t ill den 30 september 2007 , ogiltigförklaras. Talan ogillas i ö vrigt. 
Harmoniseringsbyrån ska b ära s ina rä ttegångskostnader och ersätta tre fjärdedelar a v 
sökandens rä ttegångskostnader. S ökanden s ka b ära e n f järdedel a v s ina 
rättegångskostnader.
Samm anfattning
1. Tjänstemän — Betygsättning — Bedömningsrapport
(Tjänsteföreskrifterna, artikel 43)
2. Tjänstemän — Betygsättning — Bedömningsrapport — Uppenbart oriktig bedömning
(Tjänsteföreskrifterna, artikel 43)
3. Tjänstemän — Betygsättning — Bedömningsrapport — Arbetstid som ä gnats åt olika tjänster
(Tjänsteföreskrifterna, artikel 43)
4. Tjänstemän — Betygsättning — Bedömningsrapport — Bedömning a v e n t jänstemans 
prestationsförmåga
(Tjänsteföreskrifterna, artikel 43)
5. Tjänstemän — Betygsättning — Bedömningsrapport — Föremål för allmänna bedömningar
(Tjänsteföreskrifterna, artikel 43)
2 ECLI:EU:F:2010 :9SAMM ANFATTNING–MÅLF-7/09
FARIAMOT HARMONISERINGSBYRÅN
6. Tjänstemän — Betygsättning — Bedömningsrapport — Uppenbart oriktig bedömning
(Tjänsteföreskrifterna, artikel 43)
7. Tjänstemän — Talan — Skadeståndstalan — Ogiltigförklaring av de n rättsstridiga angripna 
rättsakten — Lämplig gottgörelse för den ideella skadan
(Tjänsteföreskrifterna, artikel 91)
1. Det ankomme r inte på personaldomstolen att ersätta den bedömning som görs av personer som har 
till uppgift att bedöma det arbete som den betygssatta pe rsonen har utfört me d sin egen bedömning. 
Unionsinstitutionerna innehar n ämligen ett stort utrymme f ör skönsmässig bedömning för att 
utvärdera tjänstemännens arbete. Om det inte rör sig om sakfel, uppenbart oriktiga bedömningar eller 
maktmissbruk ankomme r det således inte på pe rsonaldomstolen att pröva huruvida d en bedömning 
som ad ministrationen gjort i en bedömningsrapport av en tjänstemans yrkeskompe tens är v älgrundad, 
när d en innefattar invecklade värdeomdömen som p å grund av sin beskaffenhet inte ka n granskas 
objektivt.
(se punkt 44)
Hänvisning till
Domstolen: 1 juni 1983 , 36/81, 37/81 o ch 218/81, Seton m ot kommissionen, REG 1983 , s. 1789 , punkt 23
Förstainstansrätten: 24 januari 1991 , T-63/89, Latham m ot ko mmissionen, REG 1991 , s. II-19, punkt 19; 
26 oktober 1994 , T-18/93, Marcato mot kommissionen, REGP 1994 , s. I-A-215 o ch II-681, punkt 45; 20 maj 2003 , 
T-179/02, Pflugradt mot ECB, R EGP 2003 , s. I-A-149 o ch II-733, punkt 46; 25 oktober 2005 , T-96/04, Cwik m ot 
kommissionen, REGP 2005 , s. I-A-343 o ch II-1523 , punkt 41; 13 juli 2006 , T-285/04, Andrieu m ot kommissionen, 
REGP 2006 , s. I-A-2-161 o ch II-A-2-775, punkt 99
2. En tjänsteman vid B yrån för harmonisering inom d en inre m arknaden (varumärken, mönster 
och modeller) kan, i syfte att visa att det gjorts en uppenbart oriktig bedömning vid upprättandet av 
tjänstemannens bedömningsrapport, stödja sig på en jämförelse me llan de olika ve rsionerna av 
rapporten, om d essa slutgiltigt fastställts, det vill säga kon trasignerats av den ra pporterande och den 
kontrasignerande tjänstemannen, och om d e utgör en del av förfarandet i e gentlig me ning för 
upprättandet av bedömningsrapporten som föreskrivs i d e allmänna genomförandebestämme lserna för 
artikel 43 i t jänsteföreskrifterna, vilka h armoniseringsbyrån antagit och vilka tillämpas för det fall den 
berörda pe rsonen motsätter sig innehållet i d e olika ve rsionerna av bedömningsrapporten.
(se punkt 45)
Hänvisning till
Personaldomstolen: 6 mars 2008 , F-46/06, Skareby m ot ko mmissionen, REGP 2008 , s. I-A-1-69 o ch II-A-1-337, 
punkt 95, och där a ngiven rättspraxis
3. En bedömningsrapport är b ehäftad me d en materiell felaktighet när det däri a nges att en tjänsteman 
under hela referensperioden har ägnat hälften av sin ar betstid till en tjänst och andra h älften till en 
annan tjänst och följaktligen när den berörda pe rsonens arbete bedöms däri p å denna grund, trots att 
det, när de olika p rocentandelarna av arbetstiden pe r tjänst läggs ihop, framgår att tjänstemannen har 
ägnat lite mindre än två tredjedelar av sin tid till den första tjänsten och lite me r än en tredjedel till 
den andra.
(se punkterna 48 o ch 49)
ECLI:EU:F:2010 :9 3SAMM ANFATTNING–MÅLF-7/09
FARIAMOT HARMONISERINGSBYRÅN
4. Den inverkan som en ono rmalt tung arbetsbörda h ar p å tjänstemännens prestationsförmåga eller 
uppförande i t jänsten, utgör en av de faktorer som i nstitutionerna inte får b ortse ifrån vid 
bedömningen av deras anställdas arbetsprestationer.
Även om betygsättarna, vid utövandet av det utrymme f ör skönsmässig bedömning som de tillerkänns, 
fritt ka n bestämma på vilket sätt de ska b eakta en ono rmalt tung arbetsbörda o ch, i f örekommande fall, 
besluta att inte göra avsteg från deras bedömningskriterier, kan de eme llertid inte helt underlåta att 
nämna denna arbetsbörda, eftersom b edömningarna i b edömningsrapporten ska v isa, om så endast 
kortfattat, att de som författat dem h ar beaktat detta.
Några av de olika kra v och svårigheter som betygsättarna ska b eakta när de bedömer en tjänstemans 
prestationsförmåga eller dennes uppträda nde i t jänsten är pe rsonalbrist och d en alltför tunga 
arbetsbörda s om följer dära v för de berörda t jänstemännen.
Kumuleringen av de två tjänsterna me dför pe r definition e n uppenbart alltför tung ar betsbörda f ör 
tjänstemannen, vilken ska b eaktas i b edömningsrapporten.
(se punkterna 52 o ch 53)
Hänvisning till:
Förstainstansrätten: 31 januari 2007 , T-236/05, Aldershoff mot kommissionen, REGP 2007 , s. I-A-2-13 o ch II-A-2-75, 
punkt 85
5. Den allmänna bedömningen ska återge de analytiska b edömningarna i samma bedömningsrapport.
Det skulle stå i s trid me d kra vet på ko herens me llan dessa två typer av bedömningar att me dge att de 
väsentliga förbättringar som gjorts av de analytiska b edömningarna inte ka n me dföra att de allmänna 
bedömningarna ändras, det vill säga att de särskilt tas me d i b eaktande vid befordringsförfarandena.
(se punkterna 55 o ch 57)
Hänvisning till
Förstainstansrätten: 7 mars 2007 , T-110/04, Sequeira W andschneider mot ko mmissionen, REGP 2007 , s. I-A-2-73 
och II-A-2-533, punkt 110, och där a ngiven rättspraxis
6. En bedömningsrapport som innehåller en m ateriell felaktighet vad b eträffar den arbetstid som den 
berörda t jänstemannen ägnat åt var och en av de tjänster som bedömts i ra pporten, som inte hänvisar 
till tjänstemannens arbetsbörda o ch som inte överensstämme r me d de första versionerna av rapporten, 
är behäftad me d en uppenbart oriktig bedömning.
(se punkt 58)
7. Ogiltigförklaring av en av ad ministrationen antagen rättsakt som ifrågasatts av tjänstemannen ka n i 
sig utgöra en ad ekvat och i p rincip tillräcklig gottgörelse för all ideell skada s om tjänstemannen eller 
den anställde ka n ha lidit, förutom n är d enna rä ttsstridiga rä ttsakt innehåller en bedömning av 
tjänstemannens förmåga eller beteende som skulle ku nna skada d enne.
(se punkt 64)
Hänvisning till
Förstainstansrätten: 12 december 2000 , T-223/99, Dejaiffe m ot harmoniseringsbyrån, REGP 2000 , s. I-A-277 
och II-1267 , punkt 91, och där a ngiven rättspraxis