SV Europeiska unionens officiella tidning C 267/50

Begäran om förhandsavgörande framställd av High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division, den 14 september 2009 — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs mot Isaac International Limited

(Mål C-371/09)

2009/C 267/84

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division,

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Motpart: Isaac International Limited

Tolkningsfrågor

1. När en importör under omständigheter som dem i förevarande fall är etablerad och bedriver verksamhet i två medlemsstater och importerar varor till en medlemsstat och därefter omedelbart transporterar dem till en andra medlemsstat, ska det tillstånd som krävs för användning för särskilda ändamål i syfte att beviljas befrielse från antidumpningstull enligt artikel 14 c i kommissionens förordning 88/97 (1) anses omfatta mer än en tullmyndighet vid tillämpning av artikel 292.3 i kommissionens förordning 2454/93 (2)?

2. Om en importör under omständigheter som dem i förevarande fall inte erhöll det erfordrade tillståndet för att tillämpa förfarandet för användning för särskilda ändamål enligt artikel 14 c i kommissionens förordning 88/97, kan befrielse från antidumpningstull ändå komma ifråga enligt artikel 212a i rådets förordning 2913/92 (3)?

3. Om den andra frågan besvaras jakande önskas svar på följande fråga: Vid bedömningen av om en näringsidkare som befinner sig i en situation som den som Isaac befinner sig i har gjort sig skyldig till påtaglig försummelse, a) är det från bestämmelserna i artikel 14 c i kommissionens förordning 88/97 och artikel 292.3 i kommissionens förordning 2454/93 tillräckligt klart och tydligt att en näringsidkare som, genom att inte konsultera Officiella tidningen, underlät att förvissa sig om att det förenklade tillståndet inte var möjligt att erhålla på grund av att mer än en tullmyndighet var inblandad har gjort sig skyldig till påtaglig försummelse? b) Om de relevanta bestämmelserna i stället ska anses komplicerade, åligger det då en näringsidkare att söka vägledning från tullmyndigheten innan importen genomförs? Är svaret på denna fråga beroende av om näringsidkaren själv, felaktigt, ansåg att tillämpningen av bestämmelserna var klar och tydlig? c) Hur ska en näringsidkares verksamhet klassificeras i ett fall som Isaacs, då den huvudsakliga verksamheten består i import av cykeldelar från Kina, företaget har fem anställda som sköter import och import har skett vid 33 tillfällen under en 16 månadersperiod? Ska en sådan näringsidkare anses erfaren? d) Får tullmyndigheten i en medlemsstat vid bedömningen av om en näringsidkare, i en situation som den Isaac befinner sig i, har gjort sig skyldig till påtaglig försummelse åberopa offentliggjord lagstiftning såsom den brittiska tulltaxan vilken, även om den finns tillgänglig för konsultation utan kostnad på vissa tullkontor och vissa offentliga bibliotek, endast är tillgänglig över Internet mot betalning av en årlig prenumerationsavgift?

(1) Kommissionens förordning (EG) nr 88/97 av den 20 januari 1997 om bemyndigande av att import av vissa cykeldelar med ursprung i Folkrepubliken Kina befrias från utvidgning genom rådets förordning (EG) nr 71/97 av den antidumpningstull som införs genom rådets förordning (EEG) nr 2474/93 (EGT L 17, s. 17)

(2) Kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (EGT L 253, s. 1)

(3) Rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (EGT L 302, s. 1; svensk specialutgåva, område 2, volym 16, s. 4)