ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4

Bilaga IX till tjänsteföreskrifterna avser, enligt sin rubrik, ”Disciplinära förfaranden”. Artikel 9 i den bilagan, som ingår i avsnitt 3 med rubriken ”Disciplinåtgärder”, har följande lydelse: ”1. Tillsättningsmyndigheten får tillämpa någon av följande disciplinåtgärder: a) Skriftlig varning. b) Reprimand. c) Uppskjuten uppflyttning till en högre löneklass med mellan 1 och 23 månader. d) Nedflyttning i löneklass. e) Tillfällig nedflyttning till en lägre lönegrad med mellan 15 dagar och ett år. f) Placering i en lägre lönegrad i samma tjänstegrupp. g) Placering i en lägre tjänstegrupp, med bibehållen eller lägre lönegrad. h) Avsättning från tjänsten, och, i förekommande fall, tillfällig minskning av pensionen eller innehållande av en del av invaliditetsersättningen under en viss tid, varvid konsekvenserna av denna åtgärd inte får drabba dem som är underhållsberättigade i förhållande till tjänstemannen. Den avsatte tjänstemannens inkomst får dock efter minskningen inte underskrida existensminimum enligt artikel 6 i bilaga VIII, plus eventuella familjetillägg. 2. Om tjänstemannen uppbär avgångspension eller invaliditetsersättning får tillsättningsmyndigheten besluta om en tidsbegränsad sänkning av pensionen eller invaliditetsersättningen, varvid konsekvenserna av denna åtgärd inte får drabba dem som är underhållsberättigade i förhållande till tjänstemannen. Tjänstemannens inkomst får dock inte underskrida existensminimum enligt artikel 6 i bilaga VIII, plus eventuella familjetillägg. 3. En och samma överträdelse skall inte leda till mer än en disciplinåtgärd.”
2

Begäran har framställts i ett mål mellan Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (skatte- och tullmyndighet, Förenade kungariket) och WR angående lagenligheten av ett beslut om uppbörd av punktskatt som förfallit till betalning för de varor som WR transporterat till Förenade kungariket utan att varorna åtföljdes av en giltig administrativ handling som visar att flyttningen ägt rum under ett uppskovsförfarande.
32

Artikel 8.12 i samma förordning har följande lydelse: ”1. En sådan utlänning som avses i artikel 8.7 punkt 1 uppehåller sig lagligen i Nederländerna under längre tid än tre månader efter inresan, om han eller hon a. är anställd eller egenföretagare i Nederländerna eller har rest in i Nederländerna för att söka arbete där, kan styrka att så är fallet och verkligen har möjlighet att få anställning, b. för egen och sina familjemedlemmars räkning har tillräckliga tillgångar och en heltäckande sjukförsäkring i Nederländerna, c. är inskriven vid en utbildning som är upptagen i Centraal register Opleidingen hoger onderwijs (Centrala registret över högre utbildning, Nederländerna) …, … 2. Det lagliga uppehållet för en sådan utlänning som avses i punkt 1 a upphör inte enbart av det skälet att han eller hon inte längre arbetar som anställd eller egenföretagare, a. vid tillfällig arbetsoförmåga på grund av sjukdom eller olycksfall, b. vid ofrivillig arbetslöshet efter att ha arbetat som anställd eller egenföretagare i minst ett år, om han eller hon har anmält sig som arbetssökande hos Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Institutet för försäkringar för anställda, Nederländerna), c. under en period av minst sex månader, efter att ha blivit ofrivilligt arbetslös vid utgången av ett anställningsavtal som löpt under mindre än ett år, eller efter att ha blivit ofrivilligt arbetslös under de första tolv månaderna, under förutsättning att han eller hon har anmält sig som arbetssökande hos Institutet för försäkringar för anställda, d. om han eller hon påbörjar en yrkesutbildning, under förutsättning att denna, utom vid ofrivillig arbetslöshet, har ett samband med hans eller hennes tidigare yrkesverksamhet. …”
81

I december 2015 och februari 2016 lämnade SO in anmälningar mot flera åklagare och domare. I dessa anmälningar påstod SO att vissa av dem hade gjort sig skyldiga till missbruk av tjänsteställning och att andra var medlemmar i ett brottssyndikat. Anmälningarna registrerades av avdelningen för bekämpning av brott som är likställda med korruptionsbrott, vid Direcția Națională Anticorupție (DNA) (Nationella antikorruptionsstyrelsen, Rumänien). DNA lyder under åklagarmyndigheten vid Înalta Curte de Casație și Justiție (Högsta domstolen).
13

Gesetz über den Aufenthalt, die Erwerbstätigkeit und die Integration von Ausländern im Bundesgebiet (lagen om utländska medborgares vistelse, förvärvsarbete och integration i Tyskland) (BGBl. I, 2008, s. 162), i dess lydelse som är tillämplig på omständigheterna i det nationella målet (nedan kallad AufenthG), föreskriver följande i 11 §, med rubriken ”Förbudet mot inresa och vistelse”: ”1. En utlänning som har utvisats, återförts eller avvisats får inte resa in i Förbundsrepubliken eller uppehålla sig där, och han eller hon ska inte beviljas något uppehållstillstånd, även om de omständigheter som enligt denna lag ger vederbörande rätt till ett sådant tillstånd är uppfyllda (förbud mot inresa och vistelse). 2. Varaktigheten av förbudet mot inresa och vistelse ska fastställas ex officio. Tiden ska börja löpa från utlänningens avresa. Vid utvisning ska förbudets varaktighet fastställas samtidigt med beslutet om utvisning. I övriga fall ska det fastställas samtidigt med utfärdandet av ordern om att lämna landets territorium vid äventyr av att annars bli föremål för ett avlägsnande och senast vid avlägsnandet eller avvisningen. För att förebygga hot mot den allmänna säkerheten och den allmänna ordningen kan denna frist förenas med ett villkor, till exempel att det ska visas att utlänningen tidigare är ostraffad eller drogfri. Om detta villkor inte är uppfyllt vid utgången av tidsfristen ska en längre frist tillämpas, vilken ska fastställas ex officio i enlighet med den frist som anges i femte meningen. 3. Varaktigheten av förbudet mot inresa och vistelse är föremål för skönsmässig bedömning. Varaktigheten får överstiga fem år endast om utlänningen har utvisats till följd av en fällande dom i brottmål eller om denne utgör ett allvarligt hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller nationell säkerhet. Varaktigheten av förbudet får inte överstiga tio år. …”
83

Härav följer att den rättsliga kvalificering av de faktiska omständigheterna som gjorts i meddelandet om invändningar per definition endast kan vara preliminär. Ett senare beslut av kommissionen kan därför inte ogiltigförklaras enbart av det skälet att de definitiva slutsatser som dragits av dessa omständigheter inte exakt motsvarar denna preliminära kvalificering. Kommissionen är nämligen skyldig att höra mottagarna av ett meddelande om invändningar och i förekommande fall beakta de synpunkter som lämnats som svar på de angivna anmärkningarna genom att ändra sin bedömning. Detta sker just i syfte att iaktta mottagarnas rätt till försvar. Det bör således vara tillåtet för kommissionen att i sitt slutliga beslut precisera denna kvalificering med beaktande av de uppgifter som framkommit under det administrativa förfarandet för att antingen kunna dra tillbaka anmärkningar som visat sig vara dåligt underbyggda eller ändra och komplettera sina faktiska och rättsliga argument till stöd för de anmärkningar som kvarstår, dock på villkor att kommissionen endast tar upp förhållanden som berörda parter haft tillfälle att yttra sig över och att kommissionen under det administrativa förfarandet har tillhandahållit de uppgifter som de behöver för att försvara sina intressen (dom av den 5 december 2013, SNIA/kommissionen, C‑448/11 P, ej publicerad, EU:C:2013:801, punkterna 43 och 44 och där angiven rättspraxis).
3

Artikel 43 i Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Singulares (lagen om inkomstskatt för fysiska personer), i den lydelse som är tillämplig på omständigheterna i det nationella målet (nedan kallad CIRS), hade rubriken ”Kapitalvinster”. I punkterna 1 och 2 i den artikeln angavs följande: ”1 – Inkomster som ska anses vara kapitalvinster ska tas upp med ett belopp motsvarande skillnaden mellan de kapitalvinster och kapitalförluster som realiserats under samma år och som fastställts i enlighet med följande artiklar. 2 – Det saldo som avses i föregående punkt, avseende sådana överlåtelser som görs av personer med hemvist i landet och som avses i artikel 10.1 a, c och d, ska endast beaktas till 50 procent av beloppet, oavsett om saldot är positivt eller negativt.”
93

Såsom generaladvokaten har påpekat i punkt 83 i sitt förslag till avgörande skulle de medlemsstater som inför stödordningar i strid med den skyldighet som åligger dem enligt artikel 108.3 FEUF emellertid gynnas i förhållande till dem som fullgör denna skyldighet om kommissionen var skyldig att, vid bedömningen av huruvida det föreligger en stödordning, på grundval av uppgifter som samlats in efter det att denna ordning införts, kontrollera huruvida fördelen faktiskt har uppstått under alla senare beskattningsår, genom tillämpningen av den aktuella ordningen, eller om de fördelar som har förverkligats under vissa beskattningsår har utjämnats av nackdelar som konstaterats under andra beskattningsår.
14

I artikel 6.1 och 6.2 i direktiv 92/12 föreskrivs följande: ”1. Skattskyldighet för punktskatt inträder när varan släpps för konsumtion eller när sådana lagerbrister har registrerats som i enlighet med artikel 14.3 måste beläggas med punktskatt. Frisläppande av punktskattebelagda varor för konsumtion skall utgöras av a) varje avvikelse, inklusive otillåten avvikelse, från uppskovsreglerna, b) all tillverkning, inklusive otillåten tillverkning, av sådana varor utom ramen för uppskovsreglerna, c) all införsel, inklusive otillåten införsel, av sådana varor om de inte omfattas av uppskovsregler. 2. De villkor för skatteuttag och punktskattesats som skall tillämpas skall vara de som är i kraft den dag då skatten skall tas ut i den medlemsstat där varan släpps för konsumtion eller lagerbrister registreras. …”
5

I artikel 7.1 och 7.3 i direktivet föreskrivs följande: ”1. Varje unionsmedborgare skall ha rätt att uppehålla sig inom en annan medlemsstats territorium under längre tid än tre månader om den berörda personen a) är anställd eller egenföretagare i den mottagande medlemsstaten, eller b) för egen och sina familjemedlemmars räkning har tillräckliga tillgångar för att inte bli en belastning för den mottagande medlemsstatens sociala biståndssystem under vistelsen, samt har en heltäckande sjukförsäkring som gäller i den mottagande medlemsstaten, eller c) – är inskriven vid en privat eller statlig institution, som är erkänd eller finansierad av den mottagande medlemsstaten på grundval av dess lagstiftning eller administrativa praxis, med huvudsyftet att bedriva studier eller genomgå en yrkesutbildning – samt har en heltäckande sjukförsäkring som gäller i den mottagande medlemsstaten samt avger en försäkran till den behöriga nationella myndigheten, i form av en förklaring eller på något annat valfritt likvärdigt sätt, om att han har tillräckliga tillgångar för att kunna försörja sig själv och familjen, så att de inte blir en belastning för den mottagande medlemsstatens sociala biståndssystem under deras vistelseperiod, eller d) är familjemedlem som följer med eller ansluter sig till en unionsmedborgare som uppfyller kraven i a, b eller c. … 3. Vid tillämpningen av punkt 1 a skall en unionsmedborgare som inte längre är arbetstagare eller egenföretagare behålla sin ställning som arbetstagare eller egenföretagare i följande fall: a) Om personen har drabbats av tillfällig arbetsoförmåga på grund av sjukdom eller olycksfall. b) Om personen har drabbats av vederbörligen konstaterad ofrivillig arbetslöshet efter mer än ett års anställning och har anmält sig som arbetssökande vid en behörig arbetsförmedling. c) Om personen har drabbats av vederbörligen registrerad ofrivillig arbetslöshet efter att ha fullgjort en anställning som varit tidsbegränsad till mindre än ett år eller efter att ha blivit ofrivilligt arbetslös under de första tolv månaderna samt har anmält sig som arbetssökande till en behörig arbetsförmedling. I detta fall skall ställningen som arbetstagare kvarstå under minst sex månader. d) Om personen inleder en yrkesutbildning. Om han eller hon inte är ofrivilligt arbetslös skall ställningen som arbetstagare kvarstå endast om yrkesutbildningen har ett samband med den tidigare sysselsättningen.”
50

Under dessa omständigheter skulle, såsom generaladvokaten har påpekat i punkt 70 i sitt förslag till avgörande, en skyldighet för Irland, som deltar i Dublin III‑förordningen, att pröva en ansökan om internationellt skydd som lämnats in av en tredjelandsmedborgare som tidigare beviljats subsidiärt skydd i en annan medlemsstat, inte vara i överensstämmelse med det faktum att Irland skulle kunna neka att pröva en sådan ansökan som lämnats in av en tredjelandsmedborgare som åtnjuter ett tillräckligt skydd i ett tredjeland.
5

Estatuto de los Trabajadores (lagen om arbetstagare) följer av Real Decreto Legislativo 2/2015, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley del Estatuto de los Trabajadores (kungligt lagstiftningsdekret 2/2015 om godkännande av den omarbetade lydelsen av lagen om arbetstagare) av den 23 oktober 2015 (BOE nr 255 av den 24 oktober 2015, s. 100224). Artikel 51 i denna lag har rubriken ”Kollektiv uppsägning”. I artikel 51.1 föreskrivs följande: ”Vid tillämpningen av bestämmelserna i denna lag avses med kollektiv uppsägning upphörande av anställningsavtal av ekonomiska, tekniska, organisatoriska eller produktionsrelaterade skäl, om antalet uppsägningar under en period av 90 dagar avser minst a) tio arbetstagare i företag med färre än 100 arbetstagare, b) tio procent av antalet arbetstagare vid företag med mellan 100 och 300 anställda, c) 30 arbetstagare i företag med mer än 300 anställda. … Vid beräkningen av antalet uppsägningar enligt första stycket i denna punkt ska hänsyn även tas till uppsägningar som arbetsgivaren gjort under referensperioden av andra skäl, som inte är hänförliga till berörda arbetstagare personligen och som skiljer sig från dem som anges i artikel 49.1 c i denna lag, förutsatt att antalet uppgår till minst fem. Om företaget under på varandra följande 90-dagarsperioder, och i syfte att kringgå bestämmelserna i denna artikel, med stöd av artikel 52 c i denna lag säger upp färre arbetstagare än vad som anges i tröskelvärdena ovan och det inte föreligger nya skäl som motiverar en sådan åtgärd, ska dessa uppsägningar anses utgöra ett kringgående av lagstiftningen och ska förklaras vara ogiltiga och utan verkan.”
39

Av EU-domstolens fasta praxis följer att det, inom ramen för det samarbete mellan EU-domstolen och de nationella domstolarna som införts genom artikel 267 FEUF, uteslutande ankommer på den nationella domstolen, vid vilken målet anhängiggjorts och vilken har ansvaret för det rättsliga avgörandet, att mot bakgrund av de särskilda omständigheterna i målet bedöma såväl om ett förhandsavgörande är nödvändigt för att döma i saken som relevansen av de frågor som ställs till EU-domstolen. Eftersom de frågor som ställts i förevarande mål avser tolkningen av unionsrätten, är EU-domstolen i princip skyldig att meddela ett förhandsavgörande (dom av den 4 december 2018, Minister for Justice and Equality och Commissioner of An Garda Síochána, C‑378/17, EU:C:2018:979, punkt 26 och där angiven rättspraxis).
44

Under dessa omständigheter är det endast tolkningen att det är den tidpunkt då ansökan om inresa och vistelse för familjeåterförening lämnades in som ska tjäna som referens vid prövningen av huruvida åldersvillkoret i artikel 4.1 första stycket c i direktiv 2003/86 är uppfyllt, som är förenlig med direktivets syften och med de grundläggande rättigheter som skyddas av unionens rättsordning. Det saknar härvid betydelse huruvida ansökningsärendet avgörs direkt efter det att ansökan lämnats in eller först efter det att ett beslut om avslag på ansökan har upphävts.
2

Begäran har framställts i ett mål mellan Recorded Artists Actors Performers Ltd (nedan kallat RAAP), å ena sidan, och Phonographic Performance (Ireland) Ltd (nedan kallat PPI) samt Minister for Jobs, Enterprise and Innovation (ministern för sysselsättning, näringsliv och innovation, Irland), Ireland (Irland) och Attorney General, å andra sidan, angående tredjelandsmedborgares rätt till en enda skälig ersättning när de har bidragit till ett fonogram som används i Irland.
3

I artikel 15 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fastställande av en tullkodex för unionen (EUT L 269, 2013, s. 1) (nedan kallad unionens tullkodex), som avser tillhandahållande av uppgifter till tullmyndigheterna, föreskrivs följande: ”1. Varje person som direkt eller indirekt är involverad i fullgörandet av tullformaliteter eller i tullkontroller ska, på tullmyndigheternas begäran och inom föreskriven tid, tillhandahålla dessa myndigheter alla nödvändiga dokument och uppgifter i lämplig form, och ge dem all nödvändig hjälp för att fullgöra dessa formaliteter eller kontroller. 2. En person som inger en tulldeklaration, en deklaration för tillfällig lagring, en summarisk införseldeklaration, en summarisk utförseldeklaration, en deklaration om återexport eller en anmälan om återexport till tullmyndigheterna, eller en ansökan om ett tillstånd eller något annat beslut, ska ansvara för allt följande: a) Att de uppgifter som lämnas i deklarationen, i anmälan eller i ansökan är riktiga och fullständiga. b) Att de dokument som lämnas till stöd för deklarationen, anmälan eller ansökan är äkta, riktiga och fullständiga. c) I tillämpliga fall, att alla skyldigheter när det gäller hänförande av de berörda varorna till det berörda tullförfarandet eller genomförande av de godkända transaktionerna är fullgjorda. Första stycket ska också gälla tillhandahållande av alla de uppgifter i all annan form som krävs av eller lämnas till tullmyndigheterna. …”
24

Ordalydelsen i denna bestämmelse är otvetydig och föreskriver att den information som avses i föregående punkt ska anges ”i” de allmänna villkoren, när dessa finns på näringsidkarens webbplats, och inte i andra dokument som finns tillgängliga på denna webbplats eller under andra flikar. Denna otvetydighet bekräftas av de olika språkversionerna av nämnda bestämmelse, bland annat av den spanska (en las condiciones generales), den tjeckiska (ve všeobecných obchodních podmínkách), den tyska (in den allgemeinen Geschäftsbedingungen), den engelska (in the general terms and conditions), den italienska (nelle condizioni generali), den nederländska (in de algemene voorwaarden), den polska (w ogólnych warunkach umów), den portugisiska (nos termos e nas condições gerais), den finska (yleisissä ehdoissa) och den svenska (i de allmänna villkoren) versionen av den bestämmelsen.
10

I artikel 9 i beslutet föreskrivs följande: ”1. För befintliga anläggningar ska medlemsstaterna fastställa historiska verksamhetsnivåer för varje anläggning för referensperioden 1 januari 2005–31 december 2008 eller, om dessa är högre, för referensperioden 1 januari 2009–31 december 2010, på grundval av data som samlats in enligt artikel 7. 2. Den produktrelaterade verksamhetsnivån ska för varje produkt med ett produktriktmärke som fastställts enligt bilaga I avse medianen för den årliga historiska produktionen av produkten i den berörda anläggningen under referensperioden. 3. Den värmerelaterade historiska verksamheten ska avse medianen för den årliga historiska importen under referensperioden från en anläggning som omfattas av unionens system eller produktionen, eller båda, av mätbar värme som förbrukats inom anläggningens gränser vid tillverkning av produkter, för produktion av mekanisk energi som inte används för elproduktion, för uppvärmning eller kylning med undantag av förbrukning för elproduktion eller för export till anläggningar eller andra enheter som inte omfattas av unionens system, med undantag av export för elproduktion, uttryckt i terajoule per år. 4. Den bränslerelaterade historiska verksamheten ska avse medianen för årlig historisk förbrukning av bränslen som används vid produktion av icke mätbar värme som förbrukas vid tillverkning av produkter, vid produktion av mekanisk energi som inte används för elproduktion, vid uppvärmning eller kylning, med undantag av förbrukning vid elproduktion, inbegripet säkerhetsfackling, uttryckt i terajoule per år under referensperioden. 5. För processutsläpp som sker i samband med tillverkning av produkter i den berörda anläggningen under referensperioden enligt punkt 1, ska den processrelaterade historiska verksamhetsnivån avse medianen för årliga historiska processutsläpp, uttryckt som antalet ton koldioxidekvivalenter. … 9. Om en befintlig anläggning har genomgått en betydande kapacitetsökning eller en betydande kapacitetsminskning under perioden 1 januari 2005–30 juni 2011 ska anläggningens historiska verksamhetsnivåer vara summan av de medianvärden som bestäms enligt punkt 1 utan den betydande kapacitetsändringen och de historiska verksamhetsnivåerna för den ökade eller minskade kapaciteten. De historiska verksamhetsnivåerna för ökad eller minskad kapacitet ska vara skillnaden mellan den ursprungligen installerade kapaciteten för varje delanläggning som har haft en betydande kapacitetsförändring, fastställd enligt artikel 7.3, fram till starten av den ändrade driften och den installerade kapaciteten efter den betydande kapacitetsändring som fastställts enligt artikel 7.4, multiplicerat med den berörda anläggningens historiska kapacitetsutnyttjande under åren före starten av den ändrade driften.”
92

Av detta följer att flyttfåglar, eftersom de är orörliga under häckningsperioden, under denna period och vid tolkningen av undantaget i artikel 9.1 c i fågeldirektivet, ska likställas med bofasta arter.
5

I artikel 6.5 i förordningen föreskrivs följande: ”En förare skall som ’annat arbete’ registrera all tid enligt beskrivningen i artikel 4 e och all tid som han kör ett fordon som används för kommersiella transporter vilka inte omfattas av denna förordning samt registrera alla perioder av ’tillgänglighet’ enligt definitionen i artikel 15.3 c i [rådets förordning (EEG) nr 3821/85 av den 20 december 1985 om färdskrivare vid vägtransporter (EGT L 370, 1985, s. 8; svensk specialutgåva, område 7, volym 3, s. 120)] sedan sin senaste dygns‐ eller veckovila. Denna registrering skall göras antingen för hand på ett diagramblad, eller på en utskrift, eller genom att med användning av funktionen manuell inmatning föra in uppgifter i färdskrivaren.”