ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SV Europeiska unionens officiella tidning C 226/16

Begäran om förhandsavgörande framställd av Supreme Court of the United Kingdom (Förenade kungariket) den 25 maj 2011 — R på ansökan av David Edwards och Lilian Pallikaropoulos mot Environment Agency, First Secretary of State och Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

(Mål C-260/11)

2011/C 226/30

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Supreme Court of the United Kingdom

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: David Edwards och Lilian Pallikaropoulos

Motparter: Environment Agency, First Secretary of State och Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

Tolkningsfrågor

1. Hur ska en nationell domstol, mot bakgrund av de krav som ställs i artikel 9.4 i Århuskonventionen — vilken genomförts i artikel 10a i direktiv 85/337/EEG (1) och i artikel 15a i direktiv 96/61/EG (2) (nedan kallade direktiven) — bedöma frågan om fördelning av kostnaderna i ett miljörättsligt mål eller ärende där en enskild rättssökande inte vunnit bifall för sin talan?

2. Ska frågan huruvida förfarandena för domstolsprövning är ”oöverkomligt kostsamma” i den mening som avses i artikel 9.4 i Århuskonventionen, såsom den har genomförts genom direktiven, avgöras utifrån objektiva kriterier (exempelvis en ”vanlig” enskilds möjlighet att betala eventuella kostnader), utifrån subjektiva kriterier (en viss rättssökandes tillgångar) eller utifrån en kombination av dessa kriterier?

3. Eller ska frågan avgöras enbart utifrån nationell rätt i den berörda medlemsstaten, med det enda kravet att det resultat som anges i direktiven, nämligen att de aktuella förfarandena inte ska vara ”oöverkomligt kostsamma”, uppnås?

4. Är det, vid bedömningen av huruvida förfarandena är ”oöverkomligt kostsamma” eller inte, relevant att den rättssökande faktiskt inte har avskräckts från att väcka talan eller från att fortsätta att driva det aktuella målet eller ärendet?

5. Är det möjligt att angripa dessa frågeställningar på ett annat sätt än vad som krävs avseende ett förfarande i första instans då det är fråga om i) ett överklagande eller ii) ett andra överklagande?

(1) Rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 (EGT L 175, s. 40; svensk specialutgåva, område 15, volym 6, s. 226).

(2) Rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 (EGT L 257, s. 26).
SV Europeiska unionens officiella tidning C 211/16

Begäran om förhandsavgörande framställd av Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Förenade kungariket) den 13 maj 2011 — Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs mot Able UK Ltd

(Mål C-225/11)

2011/C 211/31

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

Motpart: Able UK Ltd

Tolkningsfråga

Ska artikel 151.1 c i det nya mervärdesskattedirektivet (1) tolkas så, att tillhandahållande i Förenade kungariket av en tjänst avseende avrustning av föråldrade krigsfartyg tillhörande Förenta staternas flotta till Förenta staternas transportministerium, sjöfartsförvaltningen (US Department of Transportation Maritime Administration) undantas från mervärdesskatteplikt i något eller båda av följande fall:

a) när tjänsten inte tillhandahålls en del av de väpnade styrkorna tillhörande en NATO-medlemsstat som deltar i de gemensamma försvarsansträngningarna eller till civilpersonal som åtföljer dessa styrkor,

b) när tjänsten inte tillhandahålls en del av de väpnade styrkorna tillhörande en NATO-medlemsstat som är stationerad i eller besöker Förenade kungariket eller till civilpersonal som åtföljer dessa styrkor?

(1) Rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 347, s. 1).
SV Europeiska unionens officiella tidning C 145/9

Begäran om förhandsavgörande framställd av Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Förenade kungariket) den 22 februari 2011 — Secretary of State for the Home Department mot Muhammad Sazzadur Rahman, Fazly Rabby Islam, Mohibullah Rahman

(Mål C-83/11)

2011/C 145/12

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Secretary of State for the Home Department

Motparter: Muhammad Sazzadur Rahman, Fazly Rabby Islam, Mohibullah Rahman

Tolkningsfrågor

1. Är en medlemsstat enligt artikel 3.2 i direktiv 2004/38/EG (1) skyldig att anta lagstiftning i syfte att underlätta inresa och/eller uppehåll i en medlemsstat för kategorin ”andra familjemedlemmar” som inte är unionsmedborgare och som uppfyller kraven i artikel 10.2?

2. Kan en sådan ”annan familjemedlem” som avses i fråga 1 göra gällande att artikel 3.2 i direktiv 2004/38/EG är direkt tillämplig för det fall han eller hon inte uppfyller kraven i den nationella lagstiftningen?

3. Ska kategorin ”andra familjemedlemmar” enligt artiklarna 3.2 och 10.2 i direktiv 2004/38/EG endast omfatta personer som har uppehållit sig i samma land som unionsmedborgaren och hans eller hennes make eller maka innan unionsmedborgaren anlände till den mottagande staten?

4. Måste ett sådant beroende som avses i artikel 3.2 i direktiv 2004/38/EG och som en ”annan familjemedlem” åberopar för att få rätt till inresa i den mottagande staten ha existerat kort tid innan unionsmedborgaren flyttade till den mottagande staten?

5. Kan en medlemsstat föreskriva särskilda krav vad gäller arten eller varaktigheten av en sådan ”annan familjemedlems” beroende i den mening som avses i artikel 3.2 i direktiv 2004/38/EG i syfte att förhindra att ett fiktivt eller icke nödvändigt beroende åberopas för att göra det möjligt för en utländsk medborgare att inresa eller fortsätta att uppehålla sig i denna medlemsstat?

6. Måste det beroende som en sådan ”annan familjemedlem” åberopar i syfte att få rätt till inresa till en medlemsstat fortgå under en viss, eller obegränsad, tid i den mottagande staten för att ett uppehållskort ska kunna utfärdas eller förnyas enligt artikel 10 i direktiv 2004/38/EG och i så fall, hur ska sådant beroende styrkas?

(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG (EUT L 158, s. 77, och rättelser i EUT L 229, 2004, s. 35 samt i EUT L 197, 2005, s. 34)
SV Europeiska unionens officiella tidning C 13/21

Begäran om förhandsavgörande framställd av Court of Appeal (Civil Division) of England and Wales (Förenade kungariket) den 2 november 2010 — Yeda Research and Development Company Ltd och Aventis Holdings Inc mot Comptroller-General of Patents

(Mål C-518/10)

()

2011/C 13/39

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Court of Appeal (Civil Division) of England and Wales (Förenade kungariket)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Yeda Research and Development Company Ltd och Aventis Holdings Inc

Motpart: Comptroller-General of Patents

Tolkningsfrågor

Om kriterierna för att avgöra om en produkt ”skyddas av ett gällande grundpatent” i enlighet med artikel 3 a i förordningen (1) innefattar eller består av en bedömning av om tillhandahållande av produkten skulle innebära intrång i grundpatentet — påverkas i så fall bedömningen av om intrånget utgör indirekt intrång eller medverkan till intrång enligt artikel 26 i gemenskapens patentkonvention, vilken införlivats med Förenade kungarikets lagstiftning genom section 60.2 i Patents Act 1977, och motsvarande lagstiftningsbestämmelser i andra medlemsstater?

(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 469/2009 av den 6 maj 2009 om tilläggsskydd för läkemedel (EUT L 152, s. 1).
SV Europeiska unionens officiella tidning C 301/18

Överklagande ingett den 15 september 2010 av Grain Millers, Inc. av den dom som tribunalen (sjunde avdelningen) meddelade den 9 juli 2010 i mål T-430/08, Grain Millers, Inc. mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller), Grain Millers GmbH & Co. KG

(Mål C-447/10 P)

()

2010/C 301/26

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Grain Millers, Inc. (ombud: advokaterna L.-E. Ström och K. Martinsson)

Övriga parter i målet: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller), Grain Millers GmbH & Co. KG

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

— upphäva den dom som Europeiska unionens tribunal (sjunde avdelningen) meddelade den 9 juli 2010 i mål T-430/08, genom vilken tribunalen fastställde det beslut som harmoniseringsbyråns andra överklagandenämnd fattade den 23 juli 2008 (ärende R 478/2007-2) om ett invändningsförfarande mellan Grain Millers GmbH & Co. KG och Grain Millers, Inc., samt förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna vid domstolen och tribunalen och förplikta svarandena att ersätta kostnaderna för förfarandena vid överklagandenämnden och invändningsenheten.

Grunder och huvudargument

Målet rör frågan huruvida Grain Millers GmbH & KG har anfört tillräcklig bevisning angående bruk av kännetecknet GRAIN MILLERS för att villkoren i artikel 8.4 i förordningen (1) ska vara uppfyllda, i så fall innebärande att nämnda kännetecken utgör hinder för registrering av klagandens varumärkesansökan nr 3650256 GRAIN MILLERS.

Tribunalen har tidigare, i dom av den 24 mars 2009 i de förenade målen T-318/06–T-321/06, Alberto Jorge Moreira da Fonsecal mot harmoniseringsbyrån — General Optica, punkterna 33–35, uttalat sig om tolkningen av syftet med villkoret ”användas i mer än bara lokal omfattning” i artikel 8.4 i förordningen, nämligen att begränsa potentiella konflikter till sådana som kan uppkomma mellan de kännetecken som verkligen är betydande, samt funnit att denna bedömning ska göras med hänsyn till inte bara det geografiska utan även det ekonomiska perspektivet på kännetecknets betydelse, som ska bedömas med beaktande av under hur lång tid kännetecknet har fyllt sin funktion i näringsverksamhet och hur intensivt det använts. I den överklagade domen anlade tribunalen dock inte detta synsätt, och det finns inget som tyder på att den ens var medveten om de principer som följer av ovannämnda mål.

Klaganden anser att tribunalen felaktigt fann att artikel 8.4 inte kräver bevisning om verkligt bruk av kännetecknet till stöd för invändningen, såsom krävs enligt artikel 43.2 i förordningen.

Tribunalen har felaktigt åsidosatt tidigare rättspraxis om bevisvärdering och beviskrav.

(1) Rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken (EGT L 11, 1994, s. 1; svensk specialutgåva, område 17, volym 2, s. 3)
1.

Är Romkonventionen av den 26 oktober 1961 om närstående rättigheter, TRIPs-avtalet (The Agreement on Trade Related Aspects of Intellectual Property Rights), WIPO:s (World Intellectual Property Organization) fördrag om framföranden och fonogram (WPPT) direkt tillämpliga i gemenskapens rättsordning?
SV Europeiska unionens officiella tidning C 100/14

Begäran om förhandsavgörande framställd av Krajský soud v Brně (Republiken Tjeckien) den 11 januari 2010 — Toshiba Corporation, Areva T&D Holding SA, Areva T&D SA, Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp. och Nuova Magrini Galileo SpA mot Úřad pro ochranu hospodářské soutěže

(Mål C-17/10)

2010/C 100/23

Rättegångsspråk: tjeckiska

Hänskjutande domstol

Krajský soud v Brně (Brnos regionala domstol)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Toshiba Corporation, Areva T&D Holding SA, Areva T&D SA, Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp., Nuova Magrini Galileo SpA

Motpart: Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (Den tjeckiska konkurrensmyndigheten)

Tolkningsfrågor

1. Ska artikel 81 i EG fördraget (nu artikel 101 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt) och rådets förordning (EG) nr 1/2003 (1) av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget tolkas så, att dessa bestämmelser ska tillämpas (i förfaranden vilka har inletts efter den 1 maj 2004) på hela den period som kartellen var verksam, då kartellen var verksam i Republiken Tjeckien innan denna stat blev medlem i Europeiska Unionen (det vill säga före den 1 maj 2004) och kartellens verksamhet fortsatte och sedan avslutades efter det att Republiken Tjeckien hade blivit medlem i Europeiska Unionen?

2. Ska artikel 11.6 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 jämförd med artikel 3.1 i samma förordning och skäl 17 i dess ingress, punkt 51 i kommissionens tillkännagivande om samarbete inom nätverket av konkurrensmyndigheter (2), principen ne bis in idem som följer av artikel 50 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (3), och med de allmänna principerna i Europarätten tolkas så att om kommissionen efter den 1 maj 2004 inleder ett förfarande avseende åsidosättande av artikel 81 EG, och meddelar ett beslutar i det ärendet, detta innebär att: a) konkurrensmyndigheterna i medlemsstaterna från och med detta automatiskt för alltid fråntas sin behörighet att genomföra förfaranden avseende dessa beteenden? b) konkurrensmyndigheterna i medlemsstaterna fråntas sin behörighet att avseende dessa beteenden tillämpa bestämmelser i nationell rätt med motsvarande innehåll som artikel 81 i EG fördraget (nu artikel 101 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt)?

(1) EGT L 1, s. 1.

(2) EUT C 101, 2004, s. 43.

(3) EUT C 303, 2007, s. 1
SV Europeiska unionens officiella tidning C 63/32

Talan väckt den 23 december 2009 — Europeiska kommissionen mot Republiken Österrike

(Mål C-551/09)

2010/C 63/52

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: K. Gross och M. Adam)

Svarande: Republiken Österrike

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

— fastställa att Republiken Österrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 288 FEUF och artiklarna 1 och 3 i kommissionens beslut 2008/719/EG av den 30 april 2008 om det statliga stöd C 56/06 (ex NN 77/06) som Österrike genomförde till förmån för privatiseringen av Bank Burgenland, genom att inte vidta nödvändiga åtgärder för att återvinna stödet,

— fastställa att Republiken Österrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 288 FEUF och artikel 4 i kommissionens beslut 2008/719/EG av den 30 april 2008 om det statliga stöd C 56/06 (ex NN 77/06) som Österrike genomförde till förmån för privatiseringen av Bank Burgenland, genom att underlåta att i god tid lämna kommissionen de upplysningar som är nödvändiga för att beräkna stödets storlek, och

— förplikta Republiken Österrike att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Enligt kommissionen har fristen för Republiken Österrike att lämna in de upplysningar som är nödvändiga för att beräkna stödets storlek — så som den anges i kommissionens beslut 2008/719/EG av den 30 april 2008 om det statliga stöd C 56/06 (ex NN 77/06) som Österrike genomförde till förmån för privatiseringen av Bank Burgenland — löpt ut.

Efter att den ovannämnda fristen hade löpt ut träffade kommissionen och Republiken Österrike en överenskommelse avseende storleken på det stöd som skulle återvinnas. Republiken Österrike frånträdde dock denna överenskommelse på grund av att det företag som planerades återbetala stödet skulle avstå från att köpa upp Bank Burgenland om det tvingades att betala. Enligt Republiken Österrike skulle detta medföra allvarliga konsekvenser för Land Burgenland. Enligt kommissionen berättigar detta emellertid inte Republiken Österrike avstår från den begärda återvinningen av stödet.

Inte heller den talan som väckts mot det ovannämnda beslutet påverkar skyldigheten att verkställa det.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 11/18

Begäran om förhandsavgörande framställd av Supreme Court of the United Kingdom den 5 november 2009 — Shirley McCarthy mot Secretary of State for the Home Department

(Mål C-434/09)

2010/C 11/30

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Supreme Court of the United Kingdom

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Shirley McCarthy

Motpart: Secretary of State for the Home Department

Tolkningsfrågor

1. Är en person med dubbelt medborgarskap — irländskt och brittiskt — som har bott i Förenade kungariket i hela sitt liv en ”förmånstagare” i den mening som avses i artikel 3 i Europaparlaments och rådets direktiv 2004/38/EG (1) (direktivet)?

2. Har en sådan person ”uppehållit sig lagligt” i den mottagande medlemsstaten i den mening som avses i artikel 16 i direktivet, om omständigheterna har varit sådana att hon inte har kunnat uppfylla kraven i artikel 7 i direktiv 2004/38?

(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG (EUT L 158, s. 77)
SV Europeiska unionens officiella tidning C 267/26

Begäran om förhandsavgörande framställd av Court of Session (Scotland), Edinburgh (Förenade kungariket) den 14 juli 2009 — MacDonald Resorts Limited mot The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Mål C-270/09)

2009/C 267/48

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Court of Session (Scotland), Edinburgh (Förenade kungariket)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: MacDonald Resorts Limited

Motpart: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Tolkningsfrågor

1. När MRL enligt bestämmelserna i stadgarna för klubben och avtalen som har samband därmed tillhandahåller på avtal grundade rättigheter (nedan kallade poängrätter), som ger förvärvaren rätt till poäng som kan utnyttjas årligen för besittning och användning av andelsboende på MRLs anläggningar, ska det tillhandahållandet betecknas a) som utarrendering eller uthyrning av fast egendom i den mening som avses i artikel 13 B b i sjätte mervärdesskattedirektivet (nu artikel 135.1 l i direktiv 2006/112 (1)) eller b) som medlemskap i en klubb eller c) på annat sätt?

2. Påverkas svaret på fråga 1 av att a) i vissa fall förvärvas de på avtal grundade rättigheterna i utbyte mot att kunden hos MRL deponerar redan förvärvade rättigheter till besittning som innehas av kunden till andelsboende på en viss plats för en eller flera bestämda veckor, b) kunden varje år kan besluta att inte utnyttja sina poäng det året helt eller delvis för varje rätt till besittning och kan i stället välja att öka sin rätt under det följande året eller, med förbehåll för systemets avtalsbestämmelser, öka det årets rätt genom att ”låna” sin rätt till poäng under det följande året, c) den egendom som ingår i en pool för boende kan ändras mellan tidpunkten då poängrätter förvärvas och den tidpunkt när poängen utnyttjas för rätten att ta egendomen i besittning, d) det antal poäng vartill kunden är berättigad varje år kan ändras av leverantören enligt systemets avtalsbestämmelser, e) klaganden kan från tid till annan ombesörja att personer som innehar poängrätter får tillgång till ett externt andelsprogram, eller f) klaganden kan från tid till annan ombesörja att personer som innehar poängrätter får byta ut sina poäng mot boende på hotell som har avtal med MRL eller mot andra förmåner som tillhandahålls av klaganden?

3. När en skattskyldig person tillhandahåller tjänster som anges i frågorna 1 och 2 ovan a) har dessa ”tjänster samband med fast egendom” i den mening som avses i artikel 9.2 a i sjätte mervärdesskattedirektivet (nu artikel 45 i direktiv 2006/112), och, b) om svaret på fråga 3 a är jakande, hur bestäms platsen för tillhandahållande när medlemmar i klubben kan utöva sina på avtal grundade rättigheter genom att välja andelsboende i mer än en medlemsstat och det inte är känt vid tiden för tillhandahållandet vilket boende som kommer att väljas?

(1) Rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 347, s. 1)
1)

Med hänsyn till att det i den stödordning (med nr NN/91/A/95) som regionen Sicilien införde genom artikel 10 i den regionala lagen nr 27 av den 15 maj 1991 föreskrevs ett bidragssystem för ett antal år, lägst två år och högst fem år (två år vid anställning genom utbildnings- och anställningsavtal plus högst tre år om anställningsförhållandet omvandlas från ett utbildnings- och anställningsavtal till en tillsvidareanställning), ska Europeiska kommissionen, genom beslut nr 95/C 343/11 av den 14 november 1995 varigenom tillämpningen av stödordningen godkändes, anses ha haft för avsikt att — tillåta hela denna tidsmässiga och ekonomiska anpassning av förmånerna (två år + tre år), eller — ansåg kommissionen att det uteslutande var beviljandet av bidrag för anställningar genom utbildnings- och anställningsavtal (under de två år som avtalen gällde) eller — alternativt — beviljandet av bidrag för att anställningen för de arbetstagare som tidigare hade anställts genom utbildnings- och anställningsavtal skulle omvandlas till en tillsvidareanställning (under tre år från omvandlingen) som kunde godkännas?
3.

I de fall då en medlemsstat godkänner att de ovan nämnda tjänsterna utförs av, eller under tillsyn av tillräckligt kvalificerad medicinsk personal, ska då uttrycket ”sjukvårdande behandling” i artikel 132.1 c i mervärdesskattedirektivet tolkas så, att det omfattar summan av eller, alternativt, en eller flera (och i så fall vilka) av de följande tjänsterna (mer utförligt beskrivna i sammanställningen över ostridiga fakta, (Agreed Statement of Facts)): f) tillhandahållande, till föräldrarna till ett ofött barn, av den medicinska utrustning som krävs för att en vid födseln närvarande oberoende medicinsk fackman ska kunna samla upp blod från navelsträngen strax efter förlossningen, g) testning av det därigenom uppsamlade blodet (med liknande test efter 6 månader) vid en för detta ändamål uppförd anläggning, för att säkerställa att det inte bär på någon smitta som kan överföras via blodet, eller via stamceller utvunna från blodet, vid en eventuell framtida användning av stamcellerna i medicinsk behandling, h) bearbetning av detta blod av, och under tillsyn av tillräckligt kvalificerad medicinsk personal i syfte att utvinna en uppsättning stamceller som lämpar sig för medicinsk användning, i) förvaring av blodet och stamcellerna under vetenskapligt kontrollerade betingelser som utformats för bevarandet av blodet och stamcellerna i perfekt skick; och/eller j) utlämning av blodet på begäran av föräldrarna (fram till dess att barnet är 18 år), för användning i medicinsk behandling?