För att avgöra huruvida det aktuella brottet inte är ett ”annat brott” än det brott för vilket den berörda personen överlämnades, i den mening som avses i artikel 27.2 i rambeslut 2002/584, vilket kräver att samtyckesförfarandet i artikel 27.3 g och 27.4 i rambeslutet genomförs, ska det prövas huruvida brottsrekvisiten enligt lagstiftningen i den utfärdande medlemsstaten motsvarar dem för det brott som föranlett överlämnandet, och huruvida uppgifterna i arresteringsordern i tillräcklig mån motsvarar dem i den senare processhandlingen. Förändringar av tidpunkten och platsen för brottet är tillåtna, i den mån de följer av de uppgifter som tillkommit under förfarandet i den utfärdande medlemsstaten beträffande de handlingar som beskrivs i arresteringsordern, i den mån de inte ändrar brottets art och i den mån de inte medför att något skäl uppkommer för att vägra verkställighet enligt artiklarna 3 och 4 i rambeslutet.

I artikel 27.2 i rambeslut 2002/584 om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna anges specialitetsbestämmelsen, enligt vilken en överlämnad person inte får åtalas, dömas eller på annat sätt berövas sin frihet för något annat brott, som begicks före överlämnandet, än det brott för vilket personen överlämnades. Begäran om överlämnande grundar sig på uppgifter som återspeglar utredningsläget när den europeiska arresteringsordern utfärdades. Det är således möjligt att de uppgivna faktiska omständigheterna under förfarandets gång inte kommer att helt motsvara dem som beskrevs inledningsvis. De uppgifter som tillkommit kan leda till att gärningsbeskrivningen för brott som inledningsvis föranlett den europeiska arresteringsordern preciseras eller till och med förändras.

En förändring av gärningsbeskrivningen som enbart avser den berörda typen av narkotika kan inte i sig medföra att det föreligger ett ”annat brott” än det brott för vilket den berörda personen överlämnades, i den mening som avses i artikel 27.2 i rambeslut 2002/584 om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna, eftersom det fortfarande är fråga om ett brott som bestraffas enligt samma straffskala och som faller under brottsrubriceringen ”olaglig handel med narkotika” enligt artikel 2.2 i detta rambeslut.

Undantaget i artikel 27.3 c i rambeslut 2002/584 om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna, enligt vilket artikel 27.2 inte tillämpas om det straffrättsliga förfarandet inte föranleder tillämpning av en åtgärd som innebär att den personliga friheten inskränks, ska tolkas så, att om det föreligger ett ”annat brott” än det brott för vilket den berörda personen överlämnades, måste samtycke inhämtas enligt artikel 27.4 i rambeslutet och erhållas för att en påföljd eller annan åtgärd som innefattar frihetsberövande ska få verkställas. Den överlämnade personen får åtalas och dömas för ett sådant brott innan detta samtycke har erhållits, förutsatt att inga frihetsinskränkande åtgärder vidtas under åtalsfasen eller domsfasen med anledning av detta brott. Undantaget i artikel 27.3 c utgör dock inte hinder mot att den överlämnade personen underkastas frihetsinskränkande åtgärder innan samtycket erhålls, då dessa åtgärder är lagligt motiverade genom andra åtalspunkter i den europeiska arresteringsordern.

(se punkt 76 och punkt 3 i domslutet)