31

Tysklands NFP, såsom denna delgavs kommissionen, föreskriver att förändringar avseendet antalet utsläppsrätter kan göras i efterhand i följande fall: — Kraftigt minskat utnyttjande av anläggningens produktionskapacitet och nedläggning (så kallad de facto-nedläggning): Om en anläggning inte längre används är verksamhetsutövaren skyldig att återlämna beviljade utsläppsrätter om de inte behövs för verksamheten. En anläggning anses inte längre användas om dess utsläpp under ifrågavarande år är mindre än 10 procent av de genomsnittliga registrerade utsläppen per år under referensperioden. Om utsläppen är mindre än 60 procent av de genomsnittliga registrerade utsläppen per år under referensperioden, skall utsläppsrätterna för ifrågavarande år i efterhand nedsättas i proportion till hur mycket produktionskapacitetsutnyttjandet har minskat, det vill säga aktivitetsnivån. För följande år skall utsläppsrätter beviljas enligt det ursprungliga fördelningsbeslutet, om inte regeln om nedsättning i efterhand åter skall tillämpas. — Överföring av utsläppsrätter ifall anläggningen läggs ner eller ersätts (överföringsregeln): På begäran skall de utsläppsrätter som har beviljats en senare nedlagd anläggning inte dras in om verksamhetsutövaren börjar driva en ny anläggning inom tre månader från det att den gamla anläggningen lagts ner. I ett sådant fall skall utsläppsrätterna inledningsvis under fyra år fördelas med utgångspunkt från den nedlagda anläggningens historiska utsläpp och därefter under fjorton år beräknas med utgångspunkt från utförandefaktor 1. Denna regel har till syfte att få verksamhetsutövare att lägga ner förfallna och ineffektiva anläggningar. Om den nya anläggningens produktionskapacitet emellertid är mindre än den nedlagda anläggningens kapacitet skall skillnaden i kapacitet ses som att en anläggning lagts ner och motsvarande andel av utsläppsrätterna skall därefter inte fördelas vid nästa tillfälle som utsläppsrätter fördelas. När den nya anläggningen däremot har högre produktionskapacitet gäller regeln för nya verksamhetsutövare, och ytterligare utsläppsrätter som täcker den ökade kapaciteten skall beviljas. — Befintliga anläggningar som började drivas år 2003 eller år 2004: Det antal utsläppsrätter som beviljats för dessa anläggningar justeras beroende på om den effektiva produktionsvolymen har blivit större eller mindre än den produktionsvolym som anmäldes som underlag för beräkningen av hur många utsläppsrätter som skulle beviljas i det första förfarandet under den tid som anläggningen i fråga har varit i drift. Beroende på vad som är fallet skall utsläppsrätterna för följande år ökas eller minskas i proportion till dessa förändringar. Om produktionsvolymen har ökat, skall ytterligare utsläppsrätter tas från reserven. — Nya verksamhetsutövare som börjat driva sina anläggningar efter den 1 januari 2005 eller ökat produktionskapaciteten i befintliga anläggningar: Det antal utsläppsrätter som beviljats för dessa anläggningar justeras beroende på om den effektiva aktivitetsnivån har blivit större eller mindre än den aktivitetsnivå som anmäldes som underlag för beräkningen av hur många utsläppsrätter som skulle beviljas i det första förfarandet under den tid som anläggningen i fråga har varit i drift. Beroende på vad som är fallet skall utsläppsrätterna för följande år ökas eller minskas i proportion till dessa förändringar. — Kombianläggningar för samtidig produktion av el och värme (Kraft-Wärme-Kopplung): Utsläppsrätter beviljas dessa anläggningar i särskild ordning (Sonderzuteilung) och beroende på den effektiva produktionsvolymen för elektricitet vad avser det första fördelningsåret. Antalet justeras emellertid i efterhand beroende på produktionsvolymen för elektricitet följande år.