SV
Rät tsfallssamlingen
ECLI:EU:F:2011 :183 1BESLUT M EDDELAT AV PERSONALDOMSTOLENS ORDFÖRANDE
den 16 november 2011
Mål F-61/11 R
Daniele Po ssanzini
mot
Europeiska byrån för för valtningen av det o perativa samarbetet v id Europeiska unionens 
medlemsstaters yttre gränser (F rontex)
”Personalmål — Interimistiskt förfarande — Ansökan om uppskov me d ve rkställigheten — Talan i 
huvudsaken ka n inte upptas till sakprövning — Intresseavvägning”
Saken: Ansökan – s om ingetts enligt artikel 278 F EUF och artikel 157 E A samt artikel 279 F EUF, 
vilken är t illämplig på Euratomfördraget enligt dess ar tikel 106a – g enom v ilken 
Daniele Possanzini i h uvudsak begär uppskov me d ve rkställigheten av Frontex beslut att 
inte förnya hans anställningsavtal som tillfälligt anställd.
Avgörande:Ansökan om interimistiska åtgärder avslås. Frågan om rä ttegångskostnader anstår.
Samm anfattning
1. Interimistiskt förfarande — Sakprövningsförutsättningar — Frågan huruvida talan i h uvudsaken kan 
upptas till sakprövning — Saknar relevans — Gränser
(Artikel 278 F EUF) (Pe rsonaldomstolens rättegångsregler, artikel 102.2)
2. Interimistiskt förfarande — Uppskov med v erkställigheten — Interimistiska åtgärder — Villkor för 
beviljande — ”Fumus b oni juris” — Situation s om s täller k rav p å s kyndsamhet — 
Kumulativ karaktär — Avvägning mellan samtliga intressen som ä r i fråga — I vilken ordning och p å 
vilket sätt prövning ska ske — Utrymme för skönsmässig bedömning för domaren m ed b ehörighet att 
besluta om i nterimistiska åtgärder — Åtgärdens provisoriska karaktär
(Artiklarna 278 FEUF och 279 FEUF) (Pe rsonaldomstolens rättegångsregler, artikel 102)
1. Frågan huruvida t alan rörande huvudsaken ka n upptas till sakprövning kan i p rincip inte bedömas i 
ett förfarande om interimistiska å tgärder, utan ska b edömas vid analysen av nämnda talan. Undantag 
från denna regel får endast göras när det är u ppenbart att talan rörande huvudsaken ska avvisas. Att i 
ett interimistiskt förfarande avgöra frågan huruvida t alan ka n upptas till sakprövning, när detta prima 
facie inte är h elt uteslutet, skulle innebära a tt tribunalens avgörande i h uvudsaken föregreps.
2 ECLI:EU:F:2011 :183SAMM ANFATTNING–MÅLF-61/11
POSSANZINI/FRONTEX
Även om omständigheten att talan rörande huvudsaken uppenbart inte kan upptas till sakprövning inte 
har åberopats, kan domaren me d behörighet att besluta om interimistiska åtgärder uttala sig om denna 
fråga, eftersom frågan huruvida e n talan som avser domstolsprövning av en rä ttsakt ka n upptas till 
sakprövning omfattas av tvingande rä tt o ch ka n, och till och me d ska, prövas ex officio av 
unionsdomstolen.
(se punkterna 17 o ch 18)
änvisning till:
Förstainstansrätten: 4 februari 1999 , Peña Abizanda m .fl. mot kommissionen, T-196/98 R, punkt 10, och där a ngiven 
rättspraxis
Personaldomstolen: 14 december 2006 , Dálnoky m ot kommissionen, F-120/06 R, punkt 41
2. Villkoren om kra v på skyndsamhet och om att den begärda å tgärden omedelbart ska framstå som 
befogad (fumus boni juris) är ku mulativa, vilket innebär att det inte ka n förordnas om interimistiska 
åtgärder när e tt av villkoren inte är u ppfyllt. D omstolen ska ä ven i f örekommande fall göra e n 
avvägning me llan de föreliggande intressena.
Vid denna helhetsbedömning förfogar domaren me d behörighet att besluta om interimistiska åtgärder 
över ett omfattande utrymme f ör skönsmässig bedömning och är f ri att me d beaktande av de särskilda 
omständigheterna i f allet i fråga avgöra sättet att pröva om d essa villkor är u ppfyllda liksom i v ilken 
ordning denna prövning ska u tföras, eftersom det inte finns någon rä ttsregel i vilken det föreskrivs ett 
redan u pprättat analysschema för bedömningen a v o m d et är nö dvändigt att förordna om 
interimistiska åtgärder.
När domaren me d behörighet att besluta om interimistiska åtgärder, hos vilken det har gjorts gällande 
att det finns en risk för att sökanden lider allvarlig och irr eparabel skada , vid prövningen av en ansökan 
om interimistiska å tgärder gör en avvägning me llan de olika b erörda i ntressena ska d en pröva bland 
annat huruvida d et, för det fall det omtvistade beslutet ogiltigförklaras när m ålet avgörs i s ak, är 
möjligt att återställa den situation s om uppkomme r genom att det verkställs omedelbart och, omvänt, 
om u ppskov me d ve rkställighet av detta beslut skulle utgöra h inder för dess fulla ve rkan för det fall 
talan rörande huvudsaken ogillas.
När det gäller följderna av ett uppskov me d ve rkställigheten av beslutet att inte förlänga anställningen 
för en tillfälligt anställd, ändrar i nte själva uppskovet den berördes situation, eftersom uppskovet i sig 
inte ger honom någon rä tt till förlängning av anställningen och inte heller leder till en omprövning av 
hans situation. Ett sådant uppskov saknar alltså i sig effekt och således intresse.
(se punkterna 41, 42, 50 o ch 51)
Hänvisning till:
Domstolen: 31 juli 1989 , S m ot kommissionen, 206 /89 R, punkterna 14 o ch 15
Förstainstansrätten: 10 september 1999 , Elkaïm o ch M azuel m ot ko mmissionen, T-173/99 R, punkt 18; 
9 augusti 2001 , De Nicola mot EIB, T -120/01 R, punkt 12; 30 april 2008 , Spanien m ot ko mmissionen, T-65/08 R, 
punkt 82, och där a ngiven rättspraxis
Personaldomstolen: 31 maj 2006 , Bianchi mot ETF, F-38/06 R, punkt 20