Förslag till avgörande av generaladvokat Ruiz-Jarabo Colomer föredraget den 12 september 1996. - Europeiska kommissionen mot Republiken Italien. - Medlemsstats fördragsbrott - Underlåtenhet att införliva direktiv rörande hälsoproblem och djurhälsovillkor. - Mål C-314/95.



Rättsfallssamling 1997 s. I-00427



Generaladvokatens förslag till avgörande

1 I detta mål skall kommissionen ta ställning till en ansökan som kommissionen inlämnade den 3 oktober 1995. Kommissionen har begärt att det med stöd av artikel 169 i EG-fördraget skall fastställas att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt fördraget samt enligt artikel 23.1 i direktiv 92/45/EEG(1), artikel 32.1 i direktiv 92/46/EEG(2), artikel 29.1 i direktiv 92/65/EEG(3), artikel 2 första stycket i direktiv 92/88/EEG(4), artikel 3.1 första meningen i direktiv 92/116/EEG(5), artikel 17.1 i direktiv 92/117/EEG(6) och artikel 20.1 i direktiv 92/118/EEG(7), genom att inte inom den föreskrivna fristen ha antagit och satt i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa dessa direktiv och heller inte ha underrättat kommissionen om detta.

2 Medlemsstaterna var enligt dessa bestämmelser skyldiga att anta och sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa dessa direktiv senast den 31 december 1993 eller den 1 januari 1994 och att i varje fall underrätta kommissionen om detta.

3 Eftersom kommissionen den 1 januari 1994 inte hade fått någon underrättelse om att dessa direktiv införlivats med nationell rätt, riktade kommissionen den 10 februari samma år en formell underrättelse till den italienska regeringen i vilken den påpekade bristen på underrättelse och anmodade denna att meddela en fullständig och detaljerad översikt av de nationella bestämmelser varigenom dessa direktiv hade genomförts. I samma skrivelse klandrade kommissionen den italienska regeringen för att ha underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt fördraget och enligt nämnda direktiv och beviljade denna en frist på två månader för att inkomma med synpunkter.

4 Italien förklarade för kommissionen genom en skrivelse av den 24 mars 1994 från sin ständige representant att de åtgärder som var nödvändiga för att följa direktiven höll på att förberedas. Till skrivelsen bifogades texten till lag nr 146 av den 22 februari 1994 om bestämmelser avseende uppfyllande av de skyldigheter som följer för Italien av dess medlemskap i Europeiska gemenskaperna (nedan kallad lag nr 146).

5 I avsaknad av svar på den formella underrättelsen sände kommissionen den 22 september 1994 ett motiverat yttrande där kommissionen konstaterade att enligt de uppgifter kommissionen förfogade över hade Republiken Italien varken införlivat nämnda direktiv med den nationella rätten eller underrättat kommissionen om detta, vilket utgjorde ett fördragsbrott. Kommissionen anmodade därför Italien att inom två månader vidta de åtgärder som var nödvändiga för att genomföra direktivet.

6 De italienska myndigheterna framförde genom en skrivelse av den 28 oktober 1994 från Italiens ständige representant att

1) de direktiv som låg till grund för anklagelserna om fördragsbrott fortfarande inte hade införlivats med den nationella rätten, vilket delvis berodde på att lag nr 146 hade antagits för sent,

2) bestämmelserna för införlivande av direktiven 92/45/EEG, 92/88/EEG, 92/116/EEG och 92/118/EEG hade redan avfattats av det ansvariga ministeriet och förfarandet för att anta dem pågick samt att

3) utarbetandet av de regler som var nödvändiga för införlivande av de övriga direktiven med den nationella rätten skulle inledas inom kort.

7 Eftersom kommissionen ungefär ett år senare ännu inte hade underrättats om att Italien skulle ha genomfört något av direktiven, väckte kommissionen förevarande talan, som inkom till domstolens kansli den 3 oktober 1995.

8 Den italienska regeringen bestred i sin svarsinlaga inte det fördragsbrott som den klandras för utan inskränkte sig till att upprepa de påståenden som den redan hade gjort under det administrativa förfarandet avseende det förhållandet att de bestämmelser som var nödvändiga för att införliva dessa direktiv med nationell rätt inom kort skulle komma att antas.

9 Av den italienska regeringens svarsinlaga framgår klart att Republiken Italien, vid den tidpunkt som kommissionen inlämnade ansökan, inte hade vidtagit de åtgärder som är nödvändiga för att införliva bestämmelserna i dessa direktiv med den nationella rätten, eftersom fristen för införlivande av direktiv 92/88/EEG löpte ut den 31 december 1993 medan fristen för införlivande av de övriga direktiven löpte ut den 1 januari 1994.

10 Talan skall således bifallas och den medlemsstat som är svarande skall i enlighet med bestämmelsen i artikel 69.2 i rättegångsreglerna förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.

11 Jag föreslår följaktligen att domstolen skall:

1) fastställa att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt EG-fördraget samt enligt artikel 23.1 i direktiv 92/45/EEG, artikel 32.1 i direktiv 92/46/EEG, artikel 29.1 i direktiv 92/65/EEG, artikel 2 första stycket i direktiv 92/88/EEG, artikel 3.1 första meningen i direktiv 92/116/EEG, artikel 17.1 i direktiv 92/117/EEG och artikel 20.1 i direktiv 92/118/EEG, genom att inte inom den föreskrivna fristen ha antagit och satt i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa dessa direktiv och heller inte ha underrättat kommissionen om detta;

2) förplikta Republiken Italien att ersätta rättegångskostnaderna.

(1) - Rådets direktiv 92/45/EEG av den 16 juni 1992 om frågor om människors hälsa i samband med nedläggning av vilt och utsläppandet på marknaden av viltkött (EGT L 268, s. 35).

(2) - Rådets direktiv 92/46/EEG av den 16 juni 1992 om fastställande av hygienregler för produktion och utsläppande på marknaden av rå mjölk, värmebehandlad mjölk och mjölkbaserade produkter (EGT L 268, s. 1).

(3) - Rådets direktiv 92/65/EEG av den 13 juli 1992 om fastställande av djurhälsokrav i handel inom och importen till gemenskapen av djur, sperma, ägg (ova) och embryon som inte faller under de krav som fastställs i de specifika gemenskapsregler som avses i bilaga A.I till direktiv 90/425/EEG (EGT L 268, s. 54).

(4) - Rådets direktiv 92/88/EEG av den 26 oktober 1992 om ändring av direktiv 74/63/EEG om främmande ämnen och produkter i djurfoder (EGT L 321, s. 24).

(5) - Rådets direktiv 92/116/EEG av den 17 december 1992 om ändring och uppdatering av direktiv 71/118/EEG om hygienproblem i handel med färskt fågelkött (EGT L 62, 1993, s. 1; vid översättningen fanns ingen svensk version att tillgå).

(6) - Rådets direktiv 92/117/EEG av den 17 december 1992 om skyddsåtgärder mot specifika zoonoser och zoonotiska agenser hos djur och animaliska produkter för att hindra utbrott av livsmedelsburna infektioner och förgiftningar (EGT L 62, 1993, s. 38).

(7) - Rådets direktiv 92/118/EEG av den 17 december 1992 om djurhälso- och hygienkrav för handel inom gemenskapen med produkter, som inte omfattas av sådana krav i de särskilda gemenskapsbestämmelser som avses i bilaga A.I till direktiv 89/662/EEG och, i fråga om patogener, i direktiv 90/425/EEG, samt för import till gemenskapen av sådana produkter (EGT L 62, 1993, s. 49).