ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Det förhållandet att växtsortsmyndighetens har ett stort utrymme för skönsmässig bedömning när den fullgör sina uppgifter ger dock inte myndigheten rätt att bortse från de tekniska bestämmelser som gäller vid genomförandet av tekniska provningar, eftersom den annars skulle åsidosätta sin skyldighet att iaktta god förvaltningssed, omsorg och opartiskhet. Det framgår dessutom av artikel 56.2 i grundförordningen att de tekniska bestämmelserna är bindande även för växtsortsmyndigheten. Där anges nämligen att tekniska provningar ska genomföras i enlighet med dessa bestämmelser. I ett fall där en ansökan om beviljande av gemenskapens växtförädlarrätt för en växtsort har bifallits utan att växtsortsmyndigheten haft tillgång till uppgifter som visar att det ytterligare kännetecknet för den aktuella växtsorten har undersökts under två odlingscykler, vilket strider mot växtsortsmyndighetens tekniska protokoll, är det således rätt av överklagandenämnden att slå fast att växtsortsmyndigheten har bifallit nämnda ansökan på grundval av en oriktig teknisk provning.

Det följer av artikel 56.2 i förordning nr 2100/94 om gemenskapens växtförädlarrätt samt av artiklarna 22.1 och 23.1 i förordning nr 1239/95 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för förordning nr 2100/94 i fråga om förfaranden inför Gemenskapens växtsortsmyndighet att växtsortsmyndighetens ordförande har befogenhet att lägga till ett nytt kännetecken för den tekniska provningen av en sökt sort. Objektiviteten i förfarandet för beviljande av gemenskapens växtförädlarrätt kan endast säkerställas genom den flexibilitet som möjliggörs av att växtsortsmyndighetens ordförande har en sådan befogenhet. Detta innebär att en ansökan om gemenskapens växtförädlarrätt inte kan avslås enbart av det skälet att ett kännetecken hos en sökt sort, vilket har konstaterats föreligga vid den tekniska provningen och är avgörande för att kunna bedöma sortens särskiljbarhet i förhållande till andra sorter, inte har nämnts i det av sökanden ifyllda tekniska frågeformuläret och inte heller anges i tillämpliga riktlinjer och protokoll. I det avseendet innebär växtsortsmyndighetens stora utrymme för skönsmässig bedömning att myndigheten, om den finner det nödvändigt, får ta hänsyn till omständigheter och bevisning som åberopas eller ges in i ett sent skede av förfarandet. Växtsortsmyndigheten måste ges en sådan möjlighet särskilt i ett fall där de relevanta uppgifterna för bedömningen av en växtsorts särskiljbarhet framkommer under ett objektivt förfarande, nämligen den tekniska provningen, som begärs av växtsortsmyndigheten och som genomförs av en nationell provningsmyndighet.
Tullunion–Gemensamma tulltaxan–Tulltaxenummer–Inspelning under minst 30 minuter i en enda videosekvens i den mening som avses i de förklarande anmärkningar till Kombinerade nomenklaturen som avser undernumren 8525 80 30, 8525 80 91 och 8525 80 99–Begrepp–Videosekvens som är längre än 30 minuter, som sparas i separata filer som varar mindre än 30 minuter vardera–Omfattas

Tullunion–Gemensamma tulltaxan–Tulltaxenummer–Videokamera som är i stånd att spela in signaler från externa källor, medan den inte kan återge dessa signaler via en extern televisionsapparat eller monitor–Videokameran som endast kan spela upp filer på en extern bildskärm eller monitor när de har spelats in genom videokamerans egen lins–Möjlighet till klassificering enligt undernummer 8525 80 99 i Kombinerade nomenklaturen–Saknas

(Rådets förordning nr 2658/87, bilaga I, undernummer 8525 80 99)
92

Vad vidare gäller frågan om tribunalen gjorde rätt då den i punkt 622 i den överklagade domen slog fast att kommissionen avhjälpt den brist som bestod i att förhöret under mötet med D 1 inte prokollfördes, genom att under det administrativa förfarandet förse Intel med en icke-konfidentiell version av den interna minnesanteckningen från mötet, påpekar domstolen följande. Såsom framhållits av tribunalen i punkterna 635 och 636 i den överklagade domen innehöll den interna minnesanteckningen en kort sammanfattning av de frågor som berördes under det aktuella mötet. Däremot innehåller anteckningen inte någon uppgift om vad som diskuterades under mötet, särskilt vad avser vilka uppgifter som lämnades av D 1 under mötet angående de ämnen som anges däri. Mot denna bakgrund finner domstolen att tribunalen gjorde fel då den slog fast att kommissionen avhjälpt den ursprungliga brist som bestod i att det aktuella förhöret inte protokollfördes genom att under det administrativa förfarandet förse Intel med nämnda interna minnesanteckning.
45

Domstolen konstaterar följaktligen att Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 6.2 i direktiv 92/43 genom att ha tolererat uppförandet av hus i Agiannaiki under år 2010, användningen, utan tillräckliga regler, av andra hus i Agiannaki under år 2006 och inledandet av byggnadsarbeten avseende ett femtiotal bostadskomplex mellan Agiannaki och Elaia samt genom att ha tillåtit uppförandet av tre semesteranläggningar i Vounaki under år 2012. I övrigt ska den delen av den första anmärkningen underkännas.
27

Det kan dock inte uteslutas att en tjänsteleverantör som utger sig för att bedriva sin verksamhet självständigt under vissa omständigheter i realiteten bedriver sin verksamhet under ledning eller kontroll av de företag som anlitar dessa tjänster. Så är exempelvis fallet då tjänsteleverantören har en endast begränsad självständighet eller inte alls är självständig avseende hur tjänsten ska utföras och denna påstådda självständighet döljer att det i själva verket föreligger ett anställningsförhållande (se, för ett liknande resonemang, dom av den 4 december 2014, FNV Kunsten Informatie en Media, C‑413/13, EU:C:2014:2411, punkt 35 och 36). En sådan ledning eller kontroll kan dessutom vara en följd av att det föreligger organisatoriska, ekonomiska och juridiska band mellan tjänsteleverantören i fråga och det företag som anlitar tjänsterna, likt banden mellan moderbolag och dotterbolag (se, för ett liknande resonemang, dom av den 24 juni 2015, Fresh Del Monte Produce/kommissionen och kommissionen/Fresh Del Monte Produce, C‑293/13 P och C‑294/13 P, EU:C:2015:416, punkt 75 och 76 och där angiven rättspraxis). Under sådana omständigheter kan det företag som anlitar tjänsterna hållas ansvarigt för tjänsteleverantörens eventuella handlande.
51

Under dessa omständigheter, och mot bakgrund av att beslut 2009/287 i enlighet med dess artikel 4.2 grundar sig på just analysmetoden och, såsom framgår bland annat av skälen 36, 38 och 40 i beslutet, är avsett att tillämpas med avseende på ersättningar för icke-återvinningsbara kostnader som ska utbetalas under perioden 2006–2025, finner EU-domstolen att beslutet måste anses följa samma utvecklingsinriktade logik som denna metod och ska således tolkas enligt en ”dynamisk” metod.
7

Artikel 6 i rådets förordning (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn (EGT L 337, 1999, s. 10) hade följande lydelse: ”1. Förnyelsen av flottan och moderniseringen av fiskefartygen skall ske enligt denna avdelning. Varje medlemsstat skall för godkännande i enlighet med förfarandet i artikel 23.2 till kommissionen överlämna en permanent ordning för övervakning av förnyelsen av flottan och moderniseringen. Inom ramen för denna ordning skall medlemsstaterna visa att inträde i och utträde ur flottan kommer att hanteras så att kapaciteten inte överstiger de årliga mål som fastställs i det vägledande årliga programmet, totalt och för varje berört segment, eller där detta är tillämpligt, att fiskekapaciteten gradvis minskas så att dessa mål uppnås. Denna ordning skall särskilt ta hänsyn till att annan kapacitet än fartyg med en längd som understiger tolv meter, trålare undantagna, som har dragits in med offentligt stöd, inte kan ersättas. 2. Medlemsstaterna kan lämna in en begäran om en klart fastställd och kvantifierad utökning av kapacitetsmålen för sådana åtgärder som förbättrar säkerhet, navigation till sjöss, hygien, produktkvalitet och arbetsförhållanden, under förutsättning att dessa åtgärder inte medför ett högre utnyttjande av berörda resurser. En sådan begäran skall granskas av kommissionen och godkännas enligt förfarandet i artikel 23.2. Medlemsstaterna skall förvalta varje kapacitetsökning enligt den permanenta ordning som anges i punkt 1.”
21

Genom ett beslut av den 29 april 2013 (nedan kallat det angripna beslutet) fastställde High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division, (Commercial Court) (överrätten för England och Wales), Queen’s Bench Division (handelsavdelningen)) åtgärderna mot de nämnda personerna. I synnerhet behölls kvarstaden på de tillgångar som tillhör Aivars Lembergs. Denne sistnämnde och övriga svaranden förbjöds att förfoga över sina aktier i Ventbunkers AS, med säte i Lettland, att handla med dem eller att försämra deras värde, oberoende av att aktierna i detta bolag tillhör dem, direkt eller indirekt, eller att förfoga över all avkastning eller all vinst från försäljning av dessa aktier eller från andra bolag eller enheter genom vilka svarandeparterna har tillgång till aktierna i Ventbunkers. Aivars Lembergs äger endast en enda aktie i detta bolag. Cirka 29 procent av Ventbunkers kapital ägs av Yelverton Investments BV (nedan kallat Yelverton) i vilket Aivars Lembergs har rättigheter i egenskap av ”faktisk förmånstagare”.
4

I artikel 7 i direktivet, med rubriken ”Uppehållsrätt för längre tid än tre månader”, anges följande i punkt 1: ”Varje unionsmedborgare skall ha rätt att uppehålla sig inom en annan medlemsstats territorium under längre tid än tre månader om den berörda personen … c) — är inskriven vid en privat eller statlig institution, som är erkänd eller finansierad av den mottagande medlemsstaten på grundval av dess lagstiftning eller administrativa praxis, med huvudsyftet att bedriva studier eller genomgå en yrkesutbildning — samt har en heltäckande sjukförsäkring som gäller i den mottagande medlemsstaten samt avger en försäkran till den behöriga nationella myndigheten, i form av en förklaring eller på något annat valfritt likvärdigt sätt, om att han har tillräckliga tillgångar för att kunna försörja sig själv och familjen, så att de inte blir en belastning för den mottagande medlemsstatens sociala biståndssystem under deras vistelseperiod, …”
40

Det ska med avseende på denna bedömning påpekas att den period under vilken den berörda personen har vistats i det aktuella tredjelandet tillmäts särskild vikt i förordning nr 1186/2009. Enligt artikel 5.1 i förordningen får tullbefrielse enligt artikel 3 således endast beviljas för personer som har haft sin normala bostad utanför unionens tullområde under en sammanhängande tidsperiod av minst 12 månader. Tullsamarbetsrådet, sedermera Världstullorganisationen (WCO), som unionen ansökt om att få ansluta sig till och vilken ansökan godkänts under år 2007, har i sin rekommendation av den 5 december 1962 – angående beviljande av befrielse från tull för lös egendom som införs i samband med att bostaden flyttas – dessutom angett att tullbefrielse bland annat kan villkoras av att utlandsvistelsens varaktighet förefaller tillräcklig.
19

Artikel 14 i direktivet som har rubriken ”Engångspremie”, har följande lydelse: ”Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att all obligatorisk ansvarsförsäkring för motorfordon ska a) på grundval av en enda premie och för hela avtalstiden omfatta hela gemenskapens territorium, även under perioder när fordonet befinner sig i andra medlemsstater under avtalstiden, och b) på grundval av denna enda premie tillförsäkra det skydd som krävs i varje medlemsstat enligt dess lagstiftning, eller det skydd som krävs enligt lagstiftningen i den medlemsstat där fordonet är normalt hemmahörande, om detta är högre.”
3

I artikel 39.1–39.3 i samma förordning anges följande: ”1. Medlemsstaterna skall ha det huvudsakliga ansvaret för att utreda oegentligheter genom att agera vid alla uppenbara betydande ändringar som påverkar sättet och villkoren för utformning eller övervakning av stöd och genomföra de nödvändiga finansiella korrigeringarna. Medlemsstaten skall genomföra de finansiella korrigeringar som är nödvändiga i samband med den enskilda eller systematiska oegentligheten. Detta skall bestå i att bidraget från gemenskapen helt eller delvis dras in. … 2. Om kommissionen, efter att ha slutfört de verifieringar som är nödvändiga, finner … c) att det förekommer allvarliga brister i förvaltnings- eller kontrollsystemen som kan leda till systembetingade oegentligheter, skall kommissionen tillfälligt hålla inne de berörda löpande betalningarna och med angivande av skälen begära att medlemsstaten lämnar sina synpunkter och i tillämpliga fall gör eventuella korrigeringar inom en fastställd tidsfrist. Om medlemsstaten invänder mot kommissionens anmärkningar inbjuds den till en överläggning hos kommissionen, där båda parter i ett samarbete grundat på partnerskapet anstränger sig för att nå en uppgörelse om anmärkningarna och de slutsatser som därav kan dras. 3. Om ingen överenskommelse uppnåtts och medlemsstaten inte har genomfört korrigeringarna vid utgången av den tidsfrist som kommissionen fastställt, och med hänsyn till eventuella synpunkter som medlemsstaten lämnat, kan kommissionen inom tre månader besluta att … b) göra de finansiella korrigeringar som är nödvändiga genom att helt eller delvis dra in fondernas bidrag till den berörda stödformen. Kommissionen skall när den med iakttagande av proportionalitetsprincipen beslutar om med vilket belopp korrigeringen skall göras ta hänsyn till oegentlighetens eller ändringens art och omfattning och till de finansiella effekterna av bristerna i medlemsstaternas förvaltnings- eller kontrollsystem. …”
27

I artikel 132.4–8 i förordning nr 73/2009 föreskrivs följande: ”4. Om en ny medlemsstat beslutar att tillämpa systemet för enhetlig arealersättning får den bevilja kompletterande nationellt direktstöd enligt de villkor som anges i punkterna 5 och 8. 5. Det totala kompletterande nationella stöd som beviljas med tillämpning av systemet för enhetlig arealersättning det året, får begränsas genom ett särskilt rambelopp per (del)sektor, förutsatt att ett sådant (del)sektorspecifikt rambelopp endast kan avse a) direktstöd som ingår i systemet med samlat gårdsstöd, och/eller b) när det gäller 2009, ett eller flera av de direktstöd som undantas eller kan komma att undantas från systemet med samlat gårdsstöd i enlighet med artikel 70.2 i förordning (EG) nr 1782/2003, eller som kan bli föremål för partiellt genomförande enligt artikel 64.2 i den förordningen, c) från och med 2010, ett eller flera av de direktstöd som kan bli föremål för partiellt genomförande eller särskilt stöd enligt artiklarna 51.2 och 68 i denna förordning. Detta rambelopp ska vara lika med skillnaden mellan a) det totala stödbelopp per (del)sektor som följer av tillämpningen av led a eller b i punkt 2 första stycket, beroende på vad som är lämpligt, och b) det totala direktstöd som skulle vara tillgängligt i den berörda nya medlemsstaten för samma (del)sektor under det aktuella året, enligt systemet för enhetlig arealersättning. 6. Den nya medlemsstaten får, på grundval av objektiva kriterier och efter tillstånd från kommissionen, besluta vilka belopp som ska beviljas som kompletterande nationellt stöd. 7. I kommissionens tillstånd ska det a) om led b i punkt 2 första stycket är tillämpligt specificeras vilka GJP-liknande nationella system för direktstöd som berörs, b) fastställas upp till vilken nivå det kompletterande nationella stödet kan betalas ut, procentsatsen för det kompletterande nationella stödet och, i förekommande fall, villkoren för beviljande av stödet, c) anges att stödet beviljas med förbehåll för att det kan behöva justeras till följd av utvecklingen inom den gemensamma jordbrukspolitiken. 8. Kompletterande nationellt stöd får inte beviljas för jordbruksverksamhet för vilken inget direktstöd föreskrivs i medlemsstater som inte är nya medlemsstater.”
11

Detta intyg, av vilket en kopia finns bland de handlingar som ingetts till domstolen, har följande lydelse: ”[Deltagaren i anbudsförfarandet] förbinder sig uttryckligen att för det fall den tilldelas kontraktet a. underrätta … den upphandlande myndigheten … om hur arbetena fortskrider, föremålet för, storleken på och parterna i underleverantörsavtal och underavtal, … samt villkoren för urval av avtalsparter …, b. underrätta den upphandlande myndigheten om varje försök till störning, olaglighet eller snedvridning som observerats under upphandlingsförfarandet och/eller verkställande av avtalet från en berörd persons, en anställd tjänstemans eller annan persons sida som kan påverka besluten avseende den berörda upphandlingen, c. samarbeta med polisen genom att anmäla varje försök till utpressning, hot eller påverkan av kriminell art …, d. införa samma bestämmelser i underleverantörsavtalen … och är medveten om att vid underlåtelse kommer eventuella tillstånd inte att beviljas, och intygar uttryckligen och högtidligen e. att undertecknad inte befinner sig i ett kontroll- eller delägarförhållande (rättsligt eller faktiskt) gentemot andra konkurrenter och att undertecknad inte har ingått och inte kommer att ingå något avtal med övriga deltagare i anbudsförfarandet, f. att undertecknad inte kommer att anlita andra företag som deltar i anbudsinfordran för att utföra någon av uppgifterna … och att undertecknad vid underlåtelse är medveten om att sådana underleverantörsavtal inte kommer att godkännas, g. att anbudet uppfyller principerna om att vara allvarligt menat, om integritet, oberoende och konfidentialitet, och att undertecknad förbinder sig att iaktta principerna om lojalitet, insyn och integritet, samt att undertecknad inte har ingått eller kommer att ingå något avtal som innebär en begränsning eller ett undvikande av konkurrens med någon annan deltagare i upphandlingsförfarandet, h. för det fall att undertecknad tilldelas kontraktet, förbinder sig undertecknad att underrätta [den upphandlande myndigheten] om varje försök till störning, olaglighet eller snedvridning som observerats under upphandlingsförfarandet och/eller verkställande av avtalet från en berörd persons, en anställd tjänstemans eller annan persons sida som kan påverka besluten avseende den berörda upphandlingen, i. undertecknad förbinder sig att samarbeta med polisen och att anmäla varje försök till utpressning, hot eller påverkan av kriminell art …, j. undertecknad förbinder sig att införa samma bestämmelser i underleverantörsavtalen … och är medveten om att vid underlåtelse kommer eventuella tillstånd inte att beviljas, k. … är medveten om att ovan angivna förklaringar och skyldigheter utgör villkor för att delta i anbudsinfordran, vilket innebär att för det fall att [den upphandlande myndigheten] under upphandlingsförfarandet och på grundval av underbyggda, precisa och samstämmiga uppgifter fastställer att företaget i faktiskt hänseende är att anse som närstående till en annan deltagare i upphandlingsförfarandet det föreligger faktisk sammanslutning, kommer företaget att uteslutas.”
5

I artikel 6 i direktiv 95/46, som avser principer om uppgifternas kvalitet, föreskrivs följande: ”1. Medlemsstaterna skall föreskriva att personuppgifter a) skall behandlas på ett korrekt och lagligt sätt, b) skall samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål; senare behandling får inte ske på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål. Senare behandling av uppgifter för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål skall inte anses oförenlig med dessa ändamål förutsatt att medlemsstaterna beslutar om lämpliga skyddsåtgärder, c) skall vara adekvata och relevanta och får inte omfatta mer än vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål för vilka de samlats in och för vilka de senare behandlas, d) skall vara riktiga och, om nödvändigt, aktuella. Alla rimliga åtgärder måste vidtas för att säkerställa att personuppgifter som är felaktiga eller ofullständiga i förhållande till de ändamål för vilka de samlades in eller för vilka de senare behandlas, utplånas eller rättas, e) förvaras på ett sätt som förhindrar identifiering av den registrerade under en längre tid än vad som är nödvändigt för de ändamål för vilka uppgifterna samlades in eller för vilka de senare behandlades. Medlemsstaterna skall vidta lämpliga skyddsåtgärder för de personuppgifter som lagras under längre perioder för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål. 2. Det åligger den registeransvarige att säkerställa att punkt 1 efterlevs.”
6

I artikel 3 i direktiv 2005/36, som har rubriken ”Definitioner”, föreskrivs följande: ”1. I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges: a) reglerat yrke: en eller flera former av yrkesverksamhet där det genom lagar och andra författningar direkt eller indirekt krävs bestämda yrkeskvalifikationer för tillträde till eller utövande av verksamheten eller någon form av denna; i synnerhet skall användandet av en yrkestitel som genom bestämmelser i lagar och andra författningar enbart får användas av den som innehar en viss yrkeskvalifikation utgöra en form av utövande. När första meningen inte är tillämplig, skall ett sådant yrke som avses i punkt 2 betraktas som ett reglerat yrke. b) yrkeskvalifikationer: kvalifikationer som intygas i ett bevis på formella kvalifikationer, ett kompetensbevis enligt artikel 11 a i och/eller yrkeserfarenhet. c) bevis på formella kvalifikationer: examens-, utbildnings- eller annat behörighetsbevis för en yrkesutbildning som huvudsakligen ägt rum i gemenskapen, utfärdat av en myndighet i en medlemsstat vilken utsetts i enlighet med denna stats lagar och andra författningar. När första meningen inte är tillämplig, skall ett sådant bevis på formella kvalifikationer som avses i punkt 3 betraktas som bevis på formella kvalifikationer; ... e) reglerad utbildning: all utbildning som särskilt utformats för ett visst yrke och som omfattar en eller flera kurser som vid behov kompletteras genom yrkesutbildning, provtjänstgöring eller yrkesutövning. ...”
58

Det kan slutligen konstateras att det inte framgår av de handlingar som getts in till EU-domstolen att de planer och program som ändrats genom det omtvistade dekretet redan har varit föremål för en miljökonsekvensbedömning på grundval av direktiv 85/337 eller på grundval av ”annan gemenskapslagstiftning” enligt artikel 11.1 i direktiv 2001/42. Även under antagandet att så varit fallet, ankommer det under alla omständigheter på den hänskjutande domstolen att kontrollera huruvida en sådan bedömning kan anses ge uttryck för ett samordnat eller gemensamt förfarande i den mening som avses i artikel 11.2 i detta direktiv och huruvida alla de krav som ställs i direktiv 2001/42 redan har uppfyllts. Om så är fallet, finns det inte längre någon skyldighet att företa en ny bedömning enligt sistnämnda direktiv (dom Valčiukienė m.fl., C‑295/10, EU:C:2011:608, punkt 62).