182

Under förmiddagen den 25 februari 2022 hävdade en inbjuden programdeltagare, som medverkade via duplex och som presenterades som chefredaktör för en serbisk tidskrift, att det finns en parallellism mellan situationen i Ukraina och den i Serbien för 30 år sedan. Han hänvisade till ”utdrivningen av 250000 serber från Kroatien”, den omständigheten att deras ”president vid den tiden, Milosevic, förklarades vara en ny Hitler” och talade om det ”folkmord som … har förberetts av regeringen i Kiev med stöd av Förenta staterna och till och med Bryssel”. Fortfarande under samma förmiddag framställde en programdeltagare, som presenterades som en professor som inbjudits till det statliga universitetet i Moskva, återigen den ryska offensiven i Ukraina som en defensiv och förebyggande åtgärd. Hon sade: ”[Målet med denna offensiv är] att demilitarisera Ukraina, eftersom det på senare tid har 'övermilitariserats' av Nato-länderna, trots att det inte är medlem i Nato, samt att avnazifiera Ukraina, eftersom alla strukturer sedan 'Majdan' 2014 har infiltrerats av nynazistiska grupper … ett land där korruptionen är på en tidigare aldrig skådad nivå och som leds från utlandet, det är fullständigt farligt att låta detta tillstånd bestå, för dess befolkning, för Europa, inte endast för Ryssland … det direkta målet är således att demilitarisera landet och, som det har sagts, låta folket bestämma vilken väg det vill gå och inte den som det har påtvingats av de successiva 'Majdorna' sedan 2004.” Samma deltagare sade även följande: ”[D]et är det allmänna problemet med ledningen och den officiella ukrainska regeringens ideologiska inriktning … De har erkänt personer som stod på nazisternas sida som krigshjältar … När man börjar glorifiera nazistiska hjältar som har massakrerat civilbefolkningen och ingick i den dåvarande tyska armén, finns det ändå ett väldigt allvarligt internationellt säkerhetsproblem som beror på att Ukraina trots allt angränsar till u[nionen].” Hon hävdade vidare följande: ”[D]et är viktigt att skilja mellan den politiska och den juridiska sidan; politiskt kan det nämligen alltid ifrågasättas, eftersom inom den politiska ramen gäller den starkes rätt, det internationella samfundet anser att det är fullständigt legitimt att bomba f.d. Jugoslavien …, däremot … den omständigheten att Ryssland vill befria folk som lever under förtryck av en extremistisk regering, det godtas inte … om det internationella samfundet väljer att försvara den nazistiska regimen vid sina gränser, är det dess val, som är omoraliskt, omänskligt …; ur juridisk synvinkel är frågan i vilken mån regionerna i Donetsk har rätt till ett oberoende[;] vad gäller detta måste man förstå att å ena sidan har en stat faktiskt rätt att försvara sig och att skydda sin territoriella integritet, men för detta krävs det att staten i fråga existerar; en stat existerar juridiskt när dess lagstiftning … tillämpas övergripande, allmänt och effektivt på hela territoriet …; kan man verkligen säga att den ukrainska staten existerar? Om man betraktar den demokratiska rättsstaten, såsom i varje fall det internationella samfundet åtminstone i teorin erkänner den och påbjuder den, så existerar i så fall inte den ukrainska staten. Sett ur denna synvinkel är det fullständigt normalt att Donetsk och Luhansk begär skydd … det är normalt att Ryssland juridiskt ingriper för att ge dessa folk möjlighet att med all rätt återupprätta staten.” Hon tillade slutligen följande: ”[M]an kan ha territoriell integritet endast i den mån det finns en stat, från den stund då det inte finns en stat har folket rätt till självbestämmande, det är antingen det ena eller det andra; den ukrainska staten raserades första gången, förstördes 2004 … och detta fullföljdes sedan 2014 …; det finns således ingen stat från den tidpunkten, det kan inte finnas någon territoriell integritet.”