Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

1 Jordbruk - Gemensam organisation av marknaden - Mjölk och mjölkprodukter - Tilläggsavgift på mjölk - Minskning utan ersättning av referenskvantiteter som är befriade från avgiften - Principen om skydd för berättigade förväntningar - Överträdelse - Föreligger inte

(Rådets förordning nr 816/92)

2 Institutionernas rättsakter - Motivering - Skyldighet - Räckvidd - Förordningar

(EEG-fördraget, artikel 190)

3 Jordbruk - Gemensam jordbrukspolitik - Mål - Utjämning - Institutionernas utrymme för skönsmässig bedömning - Stabilisering av marknaden för mjölkprodukter - Minskning av referenskvantiteter som är befriade från tilläggsavgiften

(EEG-fördraget, artiklarna 39.1 c, 40 och 43; rådets förordning nr 816/92)

4 Jordbruk - Gemensam organisation av marknaden - Mjölk och mjölkprodukter - Tilläggsavgift på mjölk - Minskning utan ersättning av referenskvantiteter som är befriade från avgiften - Äganderätt - Fritt utövande av näringsverksamhet - Proportionalitetsprincipen - Icke-diskrimineringsprincipen - Överträdelse - Föreligger inte

(EEG-fördraget, artikel 40.3 andra stycket; rådets förordning nr 816/92)

Sammanfattning

5 Eftersom rådet, när det fastställer totala garantikvantiteter inom ramen för det tilläggsavgiftssystem som infördes genom förordning nr 856/84, har ett stort utrymme för skönsmässig bedömning i fråga om anpassningen av den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter med hänsyn till växlande ekonomiska förhållanden, kan i princip ingen aktör hysa berättigade förväntningar vare sig om att rådet, inom ramen för förvaltningen av den gemensamma jordbrukspolitiken, inte i framtiden kommer att minska de totala garantikvantiteterna och därigenom referenskvantiteterna för enskilda producenter, eller om att varje minskning av deras referenskvantiteter kommer att förenas med ersättning. I synnerhet kan enbart den omständigheten att en ersättning beviljades i samband med de minskningar av totala garantikvantiteter som genomfördes enligt tidigare gällande regler, inte - i fråga om en minskning av referenskvantiteterna utan ersättning för perioden 1992/93 - ha gett upphov till berättigade förväntningar hos de berörda aktörerna vad avser beviljandet av en ersättning i samband med alla senare minskningar av kvantiteterna i fråga.

Dessa överväganden har än större relevans då samtliga regler för tilläggsavgiftssystemet upphörde att gälla den 31 mars 1992. Eftersom rådet hade stort utrymme för skönsmässig bedömning vad avser villkoren för att förnya detta system för kommande år, finner förstainstansrätten att ingen aktör i princip kunde ha haft några som helst berättigade förväntningar beträffande innehållet i de bestämmelser som rådet skulle komma att anta för perioden efter denna dag, särskilt inte i fråga om bibehållandet av totala garantikvantiteter.

Med hänsyn till det faktum att tillämpningen av ekvivalenta referenskvantiteter hade upphört under de fem föregående åren, att en gradvis avtagande ersättning och ett totalt belopp om 45,5 ecu per 100 kg redan hade erlagts till producenterna under hela denna period och att det fortfarande förelåg ett överskott i mjölkproduktionen, hade för övrigt en klok och förutseende mjölkproducent kunnat förutse den minskning av referenskvantiteter utan ersättning som genom förordning nr 816/92 genomfördes för perioden den 1 april 1992-31 mars 1993. Samtliga berörda hade dessutom, genom offentliggörandet av kommissionens förslag den 31 december 1991, uttryckligen underrättats om möjligheten att kvantiteterna i fråga kunde komma att minskas utan ersättning. Då mjölkproduktionen i huvudsak planeras för ett år i taget, från den 1 april varje år, hade producenterna således i tid kunnat förutse verkningarna av de föreslagna åtgärderna och reagera på lämpligt sätt.

6 Den motivering som föreskrivs i artikel 190 i fördraget bör vara anpassad till typen av rättsakt i fråga. Den bör på ett klart och otvetydigt sätt visa hur den gemenskapliga myndighet som har antagit den angripna rättsakten har resonerat, på så vis att de berörda får möjlighet att ta del av skälen till den vidtagna åtgärden, så att de kan försvara sina rättigheter och så att gemenskapernas domstolar kan utöva sin kontroll. I motiveringen till förordningar behöver dock inte de olika faktiska och rättsliga omständigheterna - som ofta är talrika och komplicerade - anges i detalj, eftersom dessa hör till ett system av samlade åtgärder.

7 Gemenskapsinstitutionerna skall i sin strävan att uppnå målen för den gemensamma jordbrukspolitiken ständigt se till att utjämna eventuella inbördes motsättningar mellan dessa målsättningar sedda var för sig, samt i förekommande fall ge en av dem tillfälligt företräde, om så är nödvändigt mot bakgrund av de ekonomiska omständigheter under vilka gemenskapsinstitutionerna fattar beslut.

Gemenskapslagstiftaren, som på den gemensamma jordbrukspolitikens område har ett stort utrymme för skönsmässig bedömning, vilket motsvarar det politiska ansvar som tilldelas denne enligt artiklarna 40 och 43 i fördraget, kunde således - utan att härvid överskrida sina befogenheter enligt artikel 39 i fördraget - ge målsättningen att stabilisera marknaden för mjölkprodukter, som kännetecknas av strukturella överskott, ett tillfälligt företräde, vilket skedde genom den i förordning nr 816/92 fastställda minskningen av de referenskvantiteter som är befriade från tilläggsavgiften för året 1992/93.

8 Den genom förordning nr 816/92 företagna minskningen för perioden 1992/93 av de referenskvantiteter för mjölk som är befriade från tilläggsavgift utan ersättning strider varken mot äganderätten, rätten att fritt utöva näringsverksamhet, proportionalitetsprincipen eller förbudet mot diskriminering.

Åtgärden kan nämligen inte i sig anses utgöra en kränkning av äganderätten eller rätten att fritt utöva näringsverksamhet, då dessa rättigheter - såsom de erkänns i gemenskapsrätten - i vilket fall som helst är långt ifrån absoluta rättigheter och därför kan underkastas vissa begränsningar med hänsyn till allmänintresset. Åtgärden kan inte heller anses åsidosätta proportionalitetsprincipen, då den inte var uppenbart olämplig i förhållande till det eftersträvade syftet att stabilisera marknaden för mjölkprodukter, och den kan inte sägas strida mot den princip om likabehandling som är fastslagen i artikel 40.3 andra stycket i fördraget inom ramen för den gemensamma organisationen av marknaden, eftersom det rör sig om en åtgärd som är tillämplig på alla producenter inom gemenskapen och det inte finns några objektiva skäl som visar att vissa producenter, på grund av deras särskilda situation, skulle kunna åberopa principen om likabehandling för att göra anspråk på en behandling som är anpassad till denna situation.