23

Mot denna bakgrund beslutade Administrativen sad – Varna att vilandeförklara målet och att ställa följande frågor till domstolen: ”1) Kan man av bestämmelserna i artiklarna 178 a, 178 b, 14, 62, 63, 167 och 168 i direktiv 2006/112 genom tolkning härleda begreppet ’avsaknad av en faktisk leverans’, och, om detta är fallet, överensstämmer begreppet ’avsaknad av en faktisk leverans’ definitionsmässigt med begreppet ’skatteundandragande’ eller är det inbegripet i detta begrepp? Vad omfattar begreppet ’skatteundandragande’ i den mening som avses i [detta] direktiv? 2) Krävs det enligt direktiv [2006/112], mot bakgrund av definitionen av begreppet ’skatteundandragande’ samt skälen 26 och 59 jämförda med artikel 178 b, att reglerna uttryckligen fastställs genom lagstiftning i form av rättsakt från medlemsstatens högsta lagstiftande organ, eller är det tillåtet att dessa regler inte fastställs genom lagstiftning utan utgörs av förvaltnings- (och skattekontrolls-)praxis samt rättspraxis? Får regler införas genom rättsakter från förvaltningsmyndigheterna och/eller genom anvisningar från förvaltningen? 3) Utgör begreppet ’avsaknad av en faktisk leverans’, för det fallet det är fråga om ett begrepp som skiljer sig från ’skatteundandragande’ och inte omfattas av denna definition, en regel enligt artikel 178 b [i direktiv 2006/112] eller en åtgärd enligt skäl 59 i [detta] direktiv, vars införande innebär att avdrag inte kan göras för ingående mervärdesskatt och äventyrar mervärdesskattens neutralitet, en grundläggande princip inom det gemensamma mervärdesskattesystemet, som har införts genom gemenskapslagstiftningen på detta område? 4) Får det föreskrivas regler för beskattningsbara personer enligt vilka det krävs bevis för att det faktiskt skett leveranser som föregått leveransen mellan dem (den sista förvärvaren och dennes leverantör), även om myndigheten inte bestrider att den berörda parten (den sista leverantören) har utfört efterföljande leveranser med samma varor i samma mängd till efterföljande förvärvare? 5) Ska en handlares rätt till erkännande av mervärdesskattebetalningar för en viss transaktion, enligt det gemensamma mervärdesskattesystemet och bestämmelserna i artiklarna 168 och 178 i direktiv 2006/112, a) enbart bedömas med hänsyn till den konkreta transaktionen, i vilken handlaren är delaktig, med beaktande av handlarens avsikt att delta i transaktionen, och/eller b) bedömas med beaktande av de sammantagna transaktionerna, inbegripet föregående och efterföljande transaktioner som utgör en leveranskedja i vilken den aktuella transaktionen ingår, med beaktande av vilka avsikter de övriga parterna i leveranskedjan har, som handlaren inte känner till och/eller inte kan känna till, respektive handlingar och/eller underlåtenheter från fakturautställaren och övriga parter i leveranskedjan, det vill säga underleverantörerna, som mottagaren av leveransen inte kan kontrollera och från vilka han inte kan kräva något särskilt förhållningssätt, och/eller c) bedömas med beaktande av bedrägliga handlingar och avsikter som andra parter i leveranskedjan har, vilkas delaktighet handlaren inte hade kännedom om, varvid det inte kan fastställas huruvida handlaren kunde känna till deras handlingar och avsikter, och detta oberoende av huruvida dessa handlingar och avsikter förelåg före eller efter en viss transaktion? 6) Beroende på svaret på fråga 5: Ska transaktioner av det slag som är aktuella i målet vid den nationella domstolen betraktas som leveranser mot ersättning, i den mening som avses i artikel 2 i direktiv 2006/112, eller som en del av den beskattningsbara personens ekonomiska verksamhet, i den mening som avses i artikel 9.1 i direktiv 2006/112? 7) Kan det anses tillåtet att transaktioner som leverantören vederbörligen har dokumenterat och deklarerat i mervärdesskattesyfte, i fråga om vilka förvärvaren faktiskt hade äganderätten till de varor som har fakturerats och det inte föreligger några uppgifter huruvida han faktiskt har erhållit varorna från en person, som inte utgör fakturautställaren, inte anses utgöra en leverans mot ersättning i den mening som avses i artikel 2 i direktiv 2006/112 enbart av den anledningen att leverantören inte påträffades på den angivna adressen och inte har ingett begärda dokument i samband med skattekontrollen eller inte har styrkt samtliga omständigheter under vilka leveranserna genomfördes, däribland de sålda varornas ursprung, för skattemyndigheten? 8) Utgör det en tillåten åtgärd för att säkerställa uppbörden av skatt och förhindra skatteundandragande, att avdragsrätten villkoras av leverantörens förhållningssätt och/eller dennes underleverantörers förhållningssätt? 9) Beroende på svaren på frågorna 2, 3 och 4: Strider åtgärder från skattemyndigheten av det slag som är aktuella i målet vid den nationella domstolen, och som leder till att en tillämpning av mervärdesskattebestämmelserna är utesluten i fråga om avtal som har slutits av en handlare i god tro, mot de gemenskapsrättsliga principerna om proportionalitet, likabehandling och rättssäkerhet? 10) Beroende på svaren på ovanstående frågor: Har mottagaren av leveranserna under de omständigheter som föreligger vid målet i den nationella domstolen en rätt att dra av den skatt som leverantörerna har fakturerat honom?”