ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
7

Artikel 11 i rambeslut 2009/315 har rubriken ”Format och andra sätt att organisera och underlätta utbytet av uppgifter om domar” och där anges följande: ”1. Vid överföringen av uppgifter enligt artikel 4.2 och 4.3 ska centralmyndigheten i den dömande medlemsstaten överföra följande uppgifter: a) Uppgifter som alltid ska överföras, utom när centralmyndigheten i det enskilda fallet inte känner till dessa uppgifter (obligatoriska uppgifter): i) Uppgifter om den dömda personen (fullständigt namn, födelsedatum, födelseort (ort och stat), kön, medborgarskap och, i förekommande fall, tidigare namn). ii) Uppgifter om domens beskaffenhet (datum för domen, domstolens namn och det datum när domen vann laga kraft). iii) Uppgifter om det brott som domen gäller (datum för [brottet], brottets beteckning eller brottsrubricering samt hänvisning till tillämpliga rättsliga bestämmelser). iv) Uppgifter om domens innehåll (särskilt (primär) påföljd samt eventuella kompletterande påföljder, säkerhetsåtgärder, och påföljande beslut som ändrar verkställigheten av påföljden). b) Uppgifter som ska överföras om dessa har förts in i kriminalregistret (fakultativa uppgifter): i) Namnen på den dömda personens föräldrar. ii) Domens ärendenummer. iii) Platsen för brottet. iv) Diskvalifikationer till följd av domen. c) Uppgifter som ska överföras om dessa är tillgängliga för centralmyndigheten (ytterligare information): i) Den dömda personens ID-nummer ... . ii) Fingeravtryck som tagits på den personen. iii) I förekommande fall, pseudonym och/eller alias. Dessutom får centralmyndigheten överföra eventuella andra uppgifter om domar om de har förts in i kriminalregistret. 2. Centralmyndigheten i den medlemsstat där personen är medborgare ska lagra alla uppgifter av de typer som anges i punkterna 1 a och 1 b som den har tagit emot i enlighet med artikel 5.1, för vidarebefordran i enlighet med artikel 7. I samma syfte får den lagra information av den typ som förtecknas i led c i första stycket och i andra stycket i punkt 1. 3. ... När den tidsfrist som anges i punkt 7 i denna artikel löper ut, ska medlemsstaternas centralmyndigheter på elektronisk väg överföra sådana uppgifter i ett standardiserat format. 4. Det format som avses i punkt 3 och andra sätt att organisera och underlätta utbytet av uppgifter om domar mellan medlemsstaternas centralmyndigheter, ska fastställas av rådet ... I sådana andra sätt ingår a) att definiera alla sätt som kan underlätta förståelsen av de överförda uppgifterna och automatisk översättning av dessa, ...”
46

Mot denna bakgrund beslutade Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Bremens regionala överdomstol) att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfrågor till domstolen: ”1) Ska artikel 1.3 i rådets rambeslut tolkas så, att en begäran om överlämnande för lagföring är otillåten när det finns tungt vägande skäl för att tro att förhållandena under frihetsberövanden i den utfärdande medlemsstaten strider mot den berörda personens grundläggande rättigheter och de allmänna rättsprinciperna, såsom de stadfästs i artikel 6 FEU, eller ska den tolkas så, att den verkställande medlemsstaten i dessa fall kan eller är skyldig att göra beslutet om huruvida överlämnandet är tillåtet beroende av att det lämnas en garanti om att förhållandena under frihetsberövanden uppfyller kraven? Har den verkställande medlemsstaten därtill en möjlighet eller en skyldighet att ange konkreta minimikrav vad gäller de förhållanden under frihetsberövanden som garantin ska avse? 2) Ska artiklarna 5 och 6.1 i rådets rambeslut tolkas så, att den utfärdande rättsliga myndigheten har rätt att lämna garantier om att förhållandena under frihetsberövanden uppfyller kraven, eller regleras denna rätt av de interna befogenhetsreglerna i den utfärdande medlemsstaten?”
2

Begäran har framställts i ett mål mellan, å ena sidan, Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd, Sunrise Medical Ltd och Invacare International SARL (nedan kallade sökandebolagen), och, å andra sidan, Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (skatte- och tullmyndigheten) (nedan kallad skattemyndigheten), beträffande tullklassificeringen av elskotrar för rörelsehindrade.
Det var utan att åsidosätta rätten till försvar hos en medlemsstat som ålagts böter enligt artikel 8.1 i förordning nr 1173/2011 om effektiv övervakning av de offentliga finanserna i euroområdet som kommissionen i beslutet om sanktionsåtgärder grundade beslutet på uppgifter som samlats in av en av kommissionens tjänstegrenar, nämligen Eurostat, vid besök i medlemsstaten som skedde innan delegerat beslut 2012/678 om utredningar och böter vid manipulation av statistik enligt förordning nr 1173/2011 trädde i kraft.

Eftersom de olika besöken i den berörda medlemsstaten skedde sedan förordning nr 1173/2011 trätt i kraft, innebär mot denna bakgrund den omständigheten att Eurostat vid dessa besök samlade in information inte att det aktuella beslutet har åsidosatt rätten till försvar. Vidare utgör förordning nr 479/2009 om tillämpningen av protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, och närmare bestämt artikel 11a, en rättslig grund för Eurostat att under sådana besök samla in information om möjliga felaktiga uppgifter från en medlemsstat avseende dess underskott. Eurostat ska emellertid enligt artikel 11 i förordning nr 479/2009 se till att det förs en kontinuerlig dialog med medlemsstaternas statistikmyndigheter. En sådan kontinuerlig dialog måste dock innebära att Eurostat kan genomföra andra besök och uppdrag för att utföra sina uppgifter, utöver vad som föreskrivs i ovannämnda artikel.

(se punkterna 62, 66, 73, 75 och 83)
5

Artikel 38 CIRS, med rubriken ”Tillförsel av tillgångar och skulder för ökning av bolagskapital”, stadgar följande: ”1. Ökning av bolagskapital genom en fysisk persons överlåtelse av samtliga tillgångar och skulder från dennes näringsverksamhet ska inte beaktas vid fastställandet av ett skattepliktigt resultat, om samtliga villkor som anges i det följande är uppfyllda: a) Den enhet som tillgångarna och skulderna överlåts till är ett bolag och har sitt stadgeenliga säte och sin verkliga ledning i Portugal. b) Den fysiska person som gör överlåtelsen innehar minst 50 procent av bolagets kapital och den verksamhet som bolaget bedriver är väsentligen identisk med den verksamhet som den fysiska personen bedrev som enskild näringsidkare. c) De tillgångar och skulder som överlåts tas i samband med överlåtelsen upp till samma värden som anges i den fysiska personens bokföring, det vill säga de värden som följer av tillämpningen av bestämmelserna i denna lag eller av omtaxeringar som har gjorts med stöd av skatterättsliga bestämmelser. d) De kapitalandelar som erhålls i utbyte mot överlåtelsen värderas, såvitt avser beskattning av vinst eller förlust i samband med senare överlåtelse därav, till nettovärdet av de överlåtna tillgångarna och skulderna, värderade i enlighet med föregående led. e) Det bolag som avses i led a utfäster sig genom ett formellt åtagande att iaktta bestämmelserna i artikel 77 i lagen om inkomstskatt för juridiska personer; detta åtagande ska fogas till den fysiska personens inkomstdeklaration avseende det räkenskapsår då överlåtelsen skedde. 2. Bestämmelserna i föregående punkt ska inte tillämpas om egendom för vilken uppskov med vinstbeskattning har beviljats med stöd av artikel 10.3 b ingår bland de överlåtna tillgångarna och skulderna. 3. Vinst härrörande från överlåtelse mot vederlag, oavsett de närmare villkoren för överlåtelsen, av kapitalandelar som har erhållits i utbyte mot den överlåtelse som avses i punkt 1 ska under de fem åren närmast efter den sistnämnda överlåtelsen anses utgöra inkomst av näringsverksamhet eller tjänst och ska betraktas som nettoinkomst i kategori B. Om en transaktion avseende bolagsandelar som omfattas av en neutralitetsordning genomförs under den perioden, ska vinsten anses ha realiserats i samband med den transaktionen. Därvid ska vinsten läggas till inkomsten för det år då transaktionen skedde, och den ska ökas med 15 procent för varje år, inbegripet delar av år, som har förflutit sedan det år då tillförseln av tillgångar och skulder för ökning av bolagskapital ägde rum.”
35

När det gäller fördelningen av rollerna mellan den som ansökt om ogiltighetsförklaring, EUIPO:s behöriga instanser och tribunalen, erinrar domstolen, för det första, om att det i regel 37 i genomförandeförordningen föreskrivs att det åligger sökanden att lämna information som visar att sökanden under tillämplig nationell lag är berättigad att åberopa en äldre rättighet som är skyddad enligt nationell rätt. Enligt denna regel krävs det, för att användningen av ett EU-varumärke ska kunna förbjudas med stöd av en äldre rättighet, att sökanden till EUIPO ger in information som visar att sökanden uppfyller de villkor i den åberopade nationella lagstiftningen som måste vara uppfyllda. Sökanden ska dessutom till EUIPO ge in information som visar innehållet i den nationella lagstiftningen (se, för ett liknande resonemang, dom av den 5 juli 2011, Edwin/harmoniseringskontoret, C‑263/09 P, EU:C:2011:452, punkterna 49 och 50, och dom av den 27 mars 2014, harmoniseringskontoret/National Lottery Commission, C‑530/12 P, EU:C:2014:186, punkt 34).
2

Begäran har framställts i ett mål mellan Finn Frogne A/S (nedan kallat Frogne) och Rigspolitiet ved Center for Beredskabskommunikation (Rikspolisen genom centret för larmkommunikation, Danmark) (nedan kallad CFB). Målet rör lagenligheten av ett förlikningsavtal som ingåtts mellan CFB, i egenskap av upphandlande myndighet, och Terma A/S, ett bolag som tilldelats ett offentligt kontrakt, inom ramen för fullgörandet av detta kontrakt.
60

Det framgår av utredningen att de arbeten som är nödvändiga för bygget av det i det omtvistade projektet avsedda vattenkraftverket påverkar Schwarze Sulms lopp under en sträcka av 8 km. För att bedöma den ekologiska statusen i nämnda flod, i den mening som avses i direktiv 2000/60, upprättade Institut für Bodenkultur Wien (institutet för agronomi i Wien, Österrike), under år 2006, en rapport där man drog slutsatsen att statusen i ytvattenförekomsterna i denna flod var ”hög” och att byggprojektet inte borde genomföras på grund av att det skulle leda till en försämring av statusen. Klassificeringen av statusen i ytvattenförekomsten i Schwarze Sulm som ”hög” grundades på det slutliga resultatet av planeringar som pågått under en viss bestämd period och som, i enlighet med artikel 13 i direktiv 2000/60, ledde till att man tog fram 2009 års plan.
16

Uppläggningsavgiften var 2,5 procent av lånekapitalet. Lånet skulle avbetalas månadsvis under 84 månader och årsräntan var 7 procent. För varje försenad månadsbetalning tillkom en dröjsmålsränta på 1,5 procent per månad och en straffavgift för utebliven betalning på 30 euro per tillfälle.
19

Apparaterna ”micro Z 99 DVBT” klassificerades således under två olika tulltaxenummer, det vill säga dels att de kombinerade audio- videosystemen angavs under undernummer 8518 1095 90 i KN som medför att en tull på 2,5 procent ska betalas, dels att de avtagbara högtalarna angavs under undernummer 8518 2200 90 i KN, vilket innebär att en tull på 4,5 procent ska betalas.
25

DHL överklagade det omtvistade beslutet till Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Lazios förvaltningsdomstol) och yrkade att det delvis skulle upphävas. Bolaget gjorde gällande bland annat att det felaktigt hade nekats första plats i prioritetsordningen i det nationella programmet för förmånlig behandling och således immunitet mot böter. Enligt DHL fordrar unionsrättens principer att den nationella myndighet som tar emot en förenklad ansökan om förmånlig behandling prövar denna med hänsyn tagen till huvudansökan om immunitet som samma bolag gett in till kommissionen. DHL hävdade också att de förenklade ansökningar som Schenker och Agility gett in till AGCM inte kunde prövas i sak.
54

Under dessa omständigheter konstaterar domstolen att Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 4 i direktiv 91/271 genom att inte säkerställa att utsläppen från reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse undergår en erforderlig rening i enlighet med relevanta bestämmelser i punkt B i bilaga I till nämnda direktiv i tätorterna Alvalade, Odemira, Pereira do Campo, Vila Verde (PTAGL 420), Mação, Pontével, Castro Daire, Arraiolos, Ferreira do Alentejo, Vidigueira, Alcácer do Sal, Amareleja, Monchique, Montemor-o-Novo, Grândola, Estremoz, Maceira, Portel, Viana do Alentejo, Cinfães, Ponte de Reguengo, Canas de Senhorim, Repeses, Vila Viçosa, Santa Comba Dão, Tolosa, Loriga, Cercal, Vale de Santarém, Castro Verde, Almodôvar, Amares/Ferreiras, Mogadouro, Melides, Vila Verde (PTAGL 421), Serpa, Vendas Novas, Vila de Prado, Nelas, Vila Nova de São Bento, Santiago do Cacém, Alter do Chão, Tábua och Mangualde.
7

SBS sänder endast med hjälp av en teknik som betecknas direktinjicering. Det är fråga om en process i två steg där SBS sänder sina programbärande signaler till distributörer, såsom Belgacom, Telenet och TV Vlaanderen via en privat ”punkt-till-punkt”-förbindelse. På detta stadium kan inte allmänheten motta signalerna. Därefter vidaresänder distributörerna signalerna, eventuellt efter kodning, till sina abonnenter så att dessa kan se programmen i sina tv-apparater, eventuellt med hjälp av en dekoder som distributören har tillhandahållit. Beroende på vilken distributör det är fråga om sänds signalerna via satellit avseende TV Vlaanderen, via kabel avseende Telenet eller via xDSL-linje avseende Belgacom.
1

El Corte Inglés SA (nedan kallat El Corte Inglés) har yrkat att domstolen ska upphäva den dom som meddelades av Europeiska unionens tribunal den 15 oktober 2014, El Corte Inglés/harmoniseringskontoret – English Cut (The English Cut) (T‑515/12, EU:T:2014:882) (nedan kallad den överklagade domen). Genom denna dom ogillade tribunalen El Corte Inglés talan om ogiltigförklaring av det beslut som harmoniseringskontorets första överklagandenämnd hade meddelat den 6 september 2012 (ärende R 1673/2011-1) (nedan kallat det omtvistade beslutet), om ett invändningsförfarande mellan El Corte Inglés och The English Cut SL (nedan kallat The English Cut).
11

Under perioden januari 2011–oktober 2012 mottog Tomislaw Trapkowski under en viss period arbetslöshetsersättning. Emellertid var han under perioden november 2011–januari 2012 och 1–22 februari 2012 anställd i Tyskland och det utbetalades förmåner till honom enligt tysk lagstiftning om social trygghet.
8

Artikel 1.9 i direktiv 2004/18 innehåller följande definitioner: ”upphandlande myndigheter: statliga, regionala eller lokala myndigheter och offentligrättsliga organ samt sammanslutningar av en eller flera sådana myndigheter eller ett eller flera sådana organ.” Med offentligrättsliga organ avses alla organ a) som särskilt har inrättats för att tillgodose behov i det allmännas intresse, förutsatt att behovet inte har industriell eller kommersiell karaktär, b) som är juridiska personer, och c) vars verksamhet till största delen finansieras av statliga, regionala eller lokala myndigheter, eller av andra offentligrättsliga organ, eller vars verksamhet står under kontroll av sådana organ, eller i vars förvaltningsorgan, styrelseorgan eller kontrollorgan mer än hälften av ledamöterna utses av statliga, regionala eller lokala myndigheter, eller av andra offentligrättsliga organ. Icke uttömmande förteckningar över sådana offentligrättsliga organ och kategorier av organ som uppfyller villkoren i andra stycket a, b och c finns i bilaga III. …”
13

När utvärderingskommittén öppnade anbuden konstaterade den att Consorci Sanitari inte hade gett in det intyg som krävdes och bad därför företaget att ge in ett sådant. Consorci Sanitari gav inte in något intyg, men lämnade en försäkran varigenom företaget åtog sig att avsätta medel från ett rörelsedrivande bolag och en försäkran om att det utgjorde en offentlig enhet. Vid dessa förhållanden underrättade den upphandlande enheten den 28 november 2013 Consorci Sanitari om att företaget hade uteslutits från förfarandet, eftersom det varken i tid eller på rätt sätt hade rättat de brister som kunnat konstateras i den ingivna dokumentationen.
15

Under dessa omständigheter beslutade Helsingfors hovrätt att förklara målet vilande och att ställa följande tolkningsfrågor till domstolen: ”1) Ska artikel 13 i insolvensförordningen tolkas så, att med uttrycket ’i det föreliggande fallet … handlingen’ avses att rättshandlingen med beaktande av samtliga omständigheter i målet inte kan angripas? 2) Om svaret på fråga 1 är jakande och svaranden i målet om återvinning har åberopat en bestämmelse i den lagstiftning som avses i artikel 13 första strecksatsen med innebörden att betalning av en exigibel skuld endast kan angripas under angivna omständigheter vilka inte har angetts i den talan som har väckts med stöd av lagstiftningen i konkursstaten: a) Föreligger skäl som utgör hinder för att tolka artikel 13 så, att den part som yrkar återvinning, efter att ha fått kännedom om den berörda lagbestämmelsen, ska åberopa dessa omständigheter, om den berörde, enligt nationell lagstiftning i den medlemsstat där insolvensförfarandet har inletts, ska ange samtliga omständigheter till stöd för talan, eller b) åligger det svaranden i målet om återvinning att visa att dessa omständigheter inte förelåg i det aktuella fallet och att det därför inte är möjligt att angripa rättshandlingen med stöd av denna bestämmelse utan att den part som yrkar återvinning behöver åberopa dessa omständigheter särskilt? 3) Oberoende av svaret på fråga 2 a – Ska artikel 13 tolkas så att a) det åligger svaranden i målet om återvinning att visa att omständigheter som anges i bestämmelsen inte föreligger i det konkreta fallet, eller b) kan bevisbördan för att dessa omständigheter föreligger fastställas av den medlemsstats lagstiftning som är tillämplig på rättshandlingen som är en annan än lagstiftningen i den stat där insolvensförfarandet har inletts och enligt vilken bevisbördan åvilar den part som yrkar återvinning, eller c) kan artikel 13 även tolkas så, att nationella bestämmelser i den stat där talan har väckts är avgörande för frågan om bevisbördan? 4) Ska artikel 13 tolkas så, att formuleringen ’lagen i det föreliggande fallet inte tillåter att handlingen angrips på något sätt’, förutom de konkursrättsliga bestämmelserna i den lagstiftning som gäller för rättshandlingen, även omfattar allmänna bestämmelser och principer i den lagstiftning som är tillämplig på rättshandlingen? 5) Om fråga 4 besvaras jakande: a) Ska artikel 13 tolkas så, att svaranden i målet om återvinning ska visa att den lagstiftning som avses i artikel 13 inte innehåller allmänna eller andra bestämmelser eller principer, som möjliggör att angripa en rättshandling med stöd av de åberopade faktiska omständigheterna, och b) kan en domstol med stöd av artikel 13, om den anser att svaranden i målet om återvinning tillräckligt har redogjort för ovanstående kräva av den andra parten att denna visar att det finns en bestämmelse i den konkursrätt eller den allmänna lagstiftning som är tillämplig på handlingen och som är gällande i en annan medlemsstat än den där insolvensförfarandet har inletts, som anges i artikel 13, och med stöd av vilken det trots allt är möjligt att angripa rättshandlingen?”
16

I artikel 158.11 c och 158.12 i lagstiftningsdekret nr 219 om genomförande av direktiv 2001/83/EG (och senare ändringsdirektiv) om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel, och av direktiv 2003/94/EG (decreto legislativo n. 219 – Attuazione della direttiva 2001/83/CE (e successive direttive di modifica) relativa ad un codice comunitario concernente i medicinali per uso umano, nonché della direttiva 2003/94/CE), av den 24 april 2006 (ordinarie tillägg till GURI nr 142 av den 21 juni 2006), stadgades följande: ”11. Följande bekräftas: ... c) Avgifter för granskningen av ansökningar om godkännande för försäljning av läkemedel och för ansökningar om ändring eller förnyelse av själva godkännandena med tillämpning av artikel 5.1 i lagstiftningsdekret nr 44 av den 18 februari 1997. 12. ... De avgifter som avses i punkt 11 c, och endast dessa, ska, genom dekret av hälsoministeriet på förslag från AIFA, anpassas i proportion till de olika avgifter som ska betalas till EMA. Under alla omständigheter kan avgifterna i punkt 11 c inte understiga en femtedel av de avgifter som föreskrivs i gemenskapsförordningar för motsvarande tjänster från EMA.”
2

Begäran har framställts i ett mål mellan Český telekomunikační úřad (den tjeckiska regleringsmyndigheten för telekommunikation), å ena sidan och T‑Mobile Czech Republic a.s. (nedan kallat T Mobile Czech Republic) och Vodafone Czech Republic a.s., å andra sidan. Målet rör den tjeckiska regleringsmyndigheten för telekommunikations beslut av den 23 februari 2011, varigenom regleringsmyndigheten fastställde den förlust som Telefónica Czech Republic a.s. (nedan kallat Telefónica Czech Republic), nuvarande O2 Czech Republic a.s. (nedan kallat O2 Czech Republic) gjort till följd av tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster år 2004.
3

I artikel 5 i beslutet föreskrivs följande: ”1. Europol ska ha följande huvuduppgifter: a) Samla in, lagra, behandla, analysera och utbyta information och underrättelser. b) Utan dröjsmål underrätta de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna via den nationella enhet som avses i artikel 8 om information som berör dem och om eventuella samband som konstaterats mellan brottsliga gärningar. c) Underlätta utredningar i medlemsstaterna, särskilt genom att översända all relevant information till de nationella enheterna. d) Anmoda de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna att inleda, genomföra eller samordna utredningar och att föreslå att en gemensam utredningsgrupp i särskilda fall inrättas. e) Förse medlemsstaterna med underrättelser och analytiskt stöd i samband med större internationella händelser. f) Utarbeta hotbildsbedömningar, strategiska analyser och allmänna lägesrapporter i samband med Europols målsättning, inbegripet hotbildbedömningar avseende organiserad brottslighet. 2. De uppgifter som anges i punkt 1 ska omfatta stöd till medlemsstaterna när de samlar in och analyserar information från Internet för att bidra till att identifiera brottslig verksamhet som underlättats eller bedrivits genom användning av Internet. 3. Europol ska ha följande ytterligare uppgifter: a) Utveckla specialkunskaper om utredningsförfarandena vid medlemsstaternas behöriga myndigheter och ge råd om utredningar. b) Tillhandahålla strategiska underrättelser för att underlätta och främja en effektiv och rationell användning av tillgängliga resurser på nationell nivå och unionsnivå för operativ verksamhet och stöd till sådan verksamhet. 4. I fråga om det mål som anges i artikel 3 får Europol dessutom, inom ramen för sina personal- och budgetresurser och inom de gränser som styrelsen fastställer, bistå medlemsstaterna genom stöd, rådgivning och forskning särskilt på följande områden: a) Utbildning av personal vid deras behöriga myndigheter, eventuellt i samarbete med Europeiska polisakademin. b) Organisation av och utrustning till dessa myndigheter genom att underlätta tillhandahållandet av tekniskt bistånd mellan medlemsstaterna. c) Brottsförebyggande metoder. d) Tekniska och forensiska metoder och analys samt utredningsförfaranden. 5. Europol ska också verka som centralbyrå för bekämpande av förfalskning av euron i enlighet med rådets beslut 2005/511/RIF av den 12 juli 2005 om skydd av euron mot förfalskning genom att Europol utses till centralbyrå för bekämpande av förfalskning av euron. Europol får även främja samordning av de åtgärder som genomförs av medlemsstaternas behöriga myndigheter eller inom ramen för gemensamma utredningsgrupper för att bekämpa förfalskning av euron, i förekommande fall i samverkan med EU-enheter och organ i tredje stater. Europol får, om så begärs, lämna ekonomiskt stöd till utredningar av euroförfalskning.”