Beslut meddelat av förstainstansrättens ordförande den 2 mars 1998. - Gouvernement des Antilles néerlandaises mot Europeiska unionens råd. - Associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna - Revidering efter halva giltighetstiden av ULT-beslutet - Interimistiskt förfarande - Begäran om interimistiska åtgärder - Behov av skyndsamhet - Föreligger inte. - Mål T-310/97 R.



Rättsfallssamling 1998 s. II-00455



Sammanfattning



Nyckelord

1 Interimistiskt förfarande - Sakprövningsförutsättningar - Förutsättningar för att pröva talan i huvudsaken - Saknar relevans - Gränser

(EG-fördraget, artiklarna 185 och 186; förstainstansrättens rättegångsregler, artikel 104.1)

2 Interimistiskt förfarande - Uppskov med verkställigheten - Villkor för bifall - Krav på skyndsamhet - Allvarlig och irreparabel skada - Intresseavvägning - Ekonomisk skada

(EG-fördraget, artikel 185; förstainstansrättens rättegångsregler, artikel 104.2)

3 Associering av utomeuropeiska länder och territorier - Rådets genomförande - Beslut 91/482 - Revidering efter halva giltighetstiden - Föreskriven tidsfrist - Endast upplysningskaraktär

(Rådets beslut 91/482, artikel 240.3)

Sammanfattning

4 Frågan huruvida talan i huvudsaken kan prövas skall i princip inte bedömas under ett interimistiskt förfarande. Den bedömningen skall ske i samband med avgörandet av talan i sak, såvida det inte omedelbart framstår som uppenbart att talan skall avvisas, och under förutsättning att den inte föregriper förstainstansrättens bedömning av målet i sak.

5 Det ankommer på förstainstansrätten att under ett interimistiskt förfarande till att börja med pröva om dess eventuella ogiltigförklaring av den omtvistade rättsakten gör det möjligt att undanröja den situation som uppstått genom den omedelbara verkställigheten av denna rättsakt och omvänt om uppskovet med verkställigheten av denna rättsakt kan hindra rättsaktens fulla verkan för det fall talan ogillas i sak.

Vad beträffar upprättandet av tullkvoter för import av vissa jordbruksprodukter som skall undantas från tullavgifter i samband med associeringen av utomeuropeiska länder och territorier, skall rätten då den avgör en ansökan om interimistiska åtgärder inte ersätta rådets bedömning av den lämpligaste skyddsåtgärden med sin egen, utom i uppenbart brådskande fall, och utan att riskera att inkräkta på rådets utrymme för skönsmässig bedömning, vad beträffar den lämpligaste åtgärden för att förekomma störningar på gemenskapsmarknaderna för de aktuella produkterna. I förevarande fall är det således lämpligt att i samband med en avvägning av de berörda intressena beakta inte bara risken för att gemenskapens intressen åsamkas irreparabel skada vid beviljandet av den begärda interimistiska åtgärden utan också rådets utrymme för skönsmässig bedömning. Sökandens ansökan kan således bara bifallas om de begärda åtgärderna obestridligen framstår som brådskande, med förtydligandet att en rent ekonomisk skada i princip anses vara allvarlig och irreparabel endast om den inte kan ersättas fullt ut då sökanden vinner bifall till sin talan i målet i huvudsaken.

6 Artikel 240.3 förefaller att inom systemet för associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med gemenskapen, vilket inrättades genom beslut 91/482, ge rådet behörighet att revidera beslutet "[f]öre utgången av de första fem åren" för att kunna beakta de erfarenheter som rådet och de ansvariga myndigheterna för de utomeuropeiska länderna och territorierna gjort, för att kunna beakta de ändringar i Lomékonventionen som gjorts under förhandlingarna mellan gemenskapen och gruppen av afrikanska, karibiska och Stillahavsstater samt för att kunna beakta omvärderingen av gemenskapens ekonomiska bidrag.

Den föreskrivna tidsfristen förefaller således medge att vissa bestämmelser i beslutet ändras med hänsyn till situationens utveckling eller nya behov. Tidsfristen förefaller ha iakttagits i den mån den i princip motsvarar den period som är mest lämpad för att vidta eventuella anpassningsåtgärder eller ändringar av detta slag. I ett förfarande med anledning av en ansökan om interimistiska åtgärder skall tidsfristen endast betraktas som vägledande. Det är därför inte uteslutet att beslutet kan revideras efter det att den första perioden om fem år löpt ut när någon revidering inte kunnat genomföras inom den angivna tidsfristen, men ändå är påkallad till följd av vissa, förutsedda, behov som ligger till grund för den sålunda föreskrivna möjligheten att revidera beslutet efter halva giltighetstiden.