Domstolens beslut (fjärde avdelningen) den 11 juli 1996. - An Taisce - The National Trust for Ireland och World Wide Fund for Nature UK (WWF) mot Europeiska kommissionen. - Överklagande - Angripbart beslut - Uppenbart ogrundat överklagande. - Mål C-325/94 P.



Rättsfallssamling 1996 s. I-03727



Sammanfattning



Nyckelord

1 Ekonomisk och social sammanhållning - Strukturåtgärder - Gemenskapsfinansiering som beviljas för nationella åtgärder - Suspension eller reduktion av gemenskapens finansiella stöd till en nationell åtgärd - Förfarande som skiljer sig från och är oberoende av fördragsbrottsförfarandet

(EG-fördraget, artikel 169; rådets förordning nr 4253/88, artikel 24)

2 Överklagande - Grunder - Felaktig bedömning av faktiska omständigheter - Avvisning - Avslag - Juridisk kvalifikation av faktiska omständigheter - Upptagande till sakprövning

(EG-fördraget, artikel 168a; EG-stadgan för domstolen, artikel 51, första stycket)

Sammanfattning

3 Syftet med det fördragsbrottsförfarande som föreskrivs i artikel 169 i fördraget är att fastställa att en medlemsstats beteende står i strid med gemenskapsrätten och att bringa detta att upphöra, medan syftet med det förfarande som föreskrivs i artikel 24 i förordning nr 4253/88 om samordningen av de olika strukturfondernas verksamheter dels inbördes, dels med Europeiska investeringsbankens och andra befintliga finansieringsorgans verksamheter är att möjliggöra för kommissionen att suspendera eller reducera gemenskapens finansiella stöd, om den berörda medlemsstaten gör sig skyldig till någon överträdelse, bland annat genom att införa en väsentlig förändring av arten av verksamhet eller åtgärder, eller av villkoren för att genomföra denna, utan att ansöka om kommissionens godkännande.

Följaktligen kan varken inledandet av ett fördragsbrottsförfarande i enlighet med artikel 169 i fördraget eller för övrigt domstolens fastställelse av att ett sådant fördragsbrott föreligger automatiskt medföra suspension eller reduktion av gemenskapens finansiella stöd. För att detta skall inträffa måste kommissionen fatta ett beslut, i vilket hänsyn emellertid måste tas till det fördragsbrottsförfarande som har inletts i enlighet med artikel 169 i fördraget eller domstolens fastställelse av att ett sådant fördragsbrott föreligger.

Till skillnad från beslutet att inleda ett förfarande i enlighet med artikel 169 i fördraget utgör ett beslut att suspendera eller reducera gemenskapsfinansiering en rättsakt som går den berörde emot och mot vilket denne kan föra talan vid gemenskapernas domstolar.

Ett beslut som har antagits i enlighet med artikel 24 i förordning nr 4253/88 skiljer sig således från ett beslut att inleda ett förfarande för att fastställa fördragsbrott eller att avstå från att fortsätta ett sådant förfarande. Dessa båda förfaranden är nämligen oberoende av varandra, har olika syften och styrs av olika regler.

Följaktligen kan kommissionens beslut att inte inleda ett fördragsbrottsförfarande i enlighet med artikel 169 i fördraget inte innebära ett annat underförstått beslut grundat på artikel 24 i den nämnda förordningen.

4 Rätten att överklaga är, enligt artikel 168a i EG-fördraget, begränsad till att avse rättsfrågor. Denna begränsning preciseras i artikel 51 första stycket i EG-stadgan för domstolen. Ett överklagande kan således endast grunda sig på en överträdelse av rättsregler, vilket utesluter all bedömning av de faktiska omständigheterna, och ett överklagande kan följaktligen endast upptas till prövning om det i ansökan görs gällande att förstainstansrätten i sin dom har överträtt rättsregler som den har att upprätthålla. Denna överträdelse kan emellertid bero på en felaktig kvalifikation av faktiska omständigheter.