SV Europeiska unionens officiella tidning C 294/76

Talan väckt den 16 juni 2015 – Ocean Capital Administration m.fl. mot rådet

(Mål T-332/15)

(2015/C 294/91)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Ocean Capital Administration GmbH (Hamburg, Tyskland), First Ocean Administration GmbH (Hamburg), First Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Second Ocean Administration GmbH (Hamburg), Second Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Third Ocean Administration GmbH (Hamburg), Third Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Fourth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Fourth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Fifth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Fifth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Sixth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Sixth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Seventh Ocean Administration GmbH (Hamburg), Seventh Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Eighth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Eighth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Ninth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Ninth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Tenth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Tenth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Eleventh Ocean Administration GmbH (Hamburg), Eleventh Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Twelfth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Twelfth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Thirteenth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Fourteenth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Fifteenth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Sixteenth Ocean Administration GmbH (Hamburg), IRISL Maritime Training Institute (Teheran, Iran), Kheibar Co. (Teheran), Kish Shipping Line Manning Co. (Kish Island, Iran) (ombud: P. Moser, QC, E. Metcalfe, barrister, och M. Taher, solicitor)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

— förklara att rådets beslut 2013/497/Gusp av den 10 oktober 2013 om ändring av beslut 2010/413/Gusp och rådets förordning (EU) nr 971/2013 av den 10 oktober 2013 om ändring av förordning (EU) nr 267/2012 (EUT L 272, s. 1) om restriktiva åtgärder mot Iran inte ska tillämpas, med anledning av invändningen om rättsstridighet,

— ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2015/556 av den 7 april 2015 om ändring av rådets beslut 2010/413/Gusp (EUT L 92, s. 101) och rådets genomförandeförordning (EU) 2015/549 av den 7 april 2015 om genomförande av förordning (EU) nr 267/2012 (EUT L 92, s. 12) om restriktiva åtgärder mot Iran, i den mån dessa är tillämpliga gentemot sökandena,

— förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökandena två grunder.

1. Första grunden: Sökandena framställer en invändning om rättsstridighet i enlighet med artikel 277 FEUF, och gör gällande att rådets beslut 2013/497/Gusp av den 10 oktober 2013 om ändring av beslut 2010/413/Gusp och rådets förordning (EU) nr 971/2013 av den 10 oktober 2013 om ändring av förordning (EU) nr 267/2012 (EUT L 272, s. 1) om restriktiva åtgärder mot Iran, inte ska tillämpas. Sökandena anför att kriteriet som antagits i nämnda beslut och förordning, för det första, saknar adekvat rättslig grund, för det andra, saknar stöd i de faktiska omständigheterna, eftersom tribunalen i mål T-489/10, IRISL mot rådet, ECLI:EU:T:2013:453 fann att Islamic Republic of Iran Shipping Lines (IRISL) inte hade åsodosatt de restriktiva åtgärder som säkerhetsrådet vidtagit, för det tredje, åsidosätter sökandenas rätt till ett effektivt rättsmedel och principerna ne bis in idem och res judicata, för det fjärde, diskriminerar enheter som IRISL påstås äga eller kontrollera utan motivering eller proportionalitet, för det femte, åsidosätter sökandenas rätt till försvar, för det sjätte, åsidosätter, utan motivering eller proportionalitet, andra grundläggande rättigheter som sökandena har, inbegripet deras äganderätt, rätten att driva verksamhet och rätten till respekt för deras renommé, och, för det sjunde, innebär maktmissbruk från rådets sida, eftersom rådet helt enkelt på nytt har tillämpat samma restriktiva åtgärder för sökandena, i strid med en bindande dom från tribunalen.