14.

Den nationella domstolen anser att vissa frågor rörande tolkningen av gemenskapsrätten först måste besvaras innan tvisten vid den nationella domstolen kan lösas och den har därför hänskjutit följande tolkningsfrågor till domstolen: ”1) Ska artikel 6 i... direktiv 98/59... tolkas så att den utgör hinder för en nationell bestämmelse, såsom artikel 67 i lag av den 13 februari 1998..., — i den mån denna innebär att en arbetstagare enbart har rätt att bestrida att förfarandet för information och överläggningar har iakttagits under förutsättning att grunden för bestridandet är att arbetsgivaren inte har iakttagit villkoren i artikel 66.1 andra stycket i samma lag, och — under förutsättning att arbetstagarrepresentanterna i företagsrådet eller, om ett sådant saknas, de fackliga förtroendemännen eller, om sådana saknas, de arbetstagare som hade rätt att omfattas av förfarandet för information och överläggningar, inom 30 dagar från det att anmälan om den planerade kollektiva uppsägningen anslogs enligt artikel 66.2 andra stycket, har anmält invändningar till arbetsgivaren beträffande att ett eller flera av de villkor som föreskrivs i artikel 66.1 andra stycket inte har iakttagits, och — under förutsättning att den uppsagda arbetstagaren genom rekommenderat brev har informerat arbetsgivaren om att vederbörande bestrider att förfarandet för information och överläggningar har iakttagits och begär att arbetstagaren ska återanställas [inom 30 dagar från och med dagen för dennes uppsägning] eller från och med det datum då uppsägningarna har förvärvat karaktären av kollektiv uppsägning? 2) För det fall artikel 6 i... direktiv 98/59... kan tolkas så, att en medlemsstat har rätt att anta en sådan nationell bestämmelse som artikel 67 i lag av den 13 februari 1998..., enligt vilken en uppsagd arbetstagare enbart har rätt att bestrida att förfarandet för information och överläggningar har iakttagits under förutsättning att grunden för bestridandet är att arbetsgivaren inte har iakttagit villkoren i artikel 66.1 andra stycket i samma lag, och under förutsättning att arbetstagarrepresentanterna i företagsrådet eller, om ett sådant saknas, de fackliga förtroendemännen eller, om sådana saknas, de arbetstagare som hade rätt att omfattas av förfarandet för information och överläggningar, inom 30 dagar från det att anmälan om den planerade kollektiva uppsägningen anslogs enligt artikel 66.2 andra stycket, har anmält invändningar till arbetsgivaren beträffande att ett eller flera av de villkor som föreskrivs i artikel 66.1 andra stycket inte har iakttagits, och under förutsättning att den uppsagda arbetstagaren genom rekommenderat brev har informerat arbetsgivaren om att vederbörande bestrider att förfarandet för information och överläggningar har iakttagits och begär att arbetstagaren ska återanställas inom 30 dagar från och med dagen för dennes uppsägning eller från och med det datum då uppsägningarna har förvärvat karaktären av kollektiv uppsägning, är då ett sådant system förenligt med den enskildes grundläggande rättigheter, vilka utgör en integrerad del av de allmänna rättsprinciper som gemenskapsdomstolen ska säkerställa efterlevnaden av, och särskilt med artikel 6 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna? 3) Kan en nationell domstol som ska avgöra en tvist mellan två enskilda parter, i det aktuella fallet en arbetstagare och dennes före detta arbetsgivare, underlåta att tillämpa en bestämmelse i nationell rätt, såsom artikel 67 i lag av den 13 februari 1998..., som strider mot bestämmelserna i ett gemenskapsdirektiv, i syfte att tillämpa andra nationella bestämmelser, vilka antas innebära ett korrekt införlivande av ett gemenskapsdirektiv, såsom bestämmelserna i kollektivavtal nr 24 av den 2 oktober 1975,... men som i praktiken har satts ur spel till följd av den nationella bestämmelse som strider mot bestämmelserna i ett gemenskapsdirektiv, i det aktuella fallet artikel 67 i lag av den 13 februari 1998? 4) 1. Ska artikel 2 i... direktiv 98/59..., särskilt punkterna 1, 2 och 3 i artikeln, tolkas så att den är till hinder för en nationell bestämmelse, såsom artikel 66.1 i lag av den 13 februari 1998..., i den mån det i denna föreskrivs att en arbetsgivare som avser att fullgöra de skyldigheter som åligger vederbörande i samband med en kollektiv uppsägning endast behöver styrka att följande villkor är uppfyllda: 1) Arbetsgivaren ska upprätta en skriftlig rapport med underrättelse om avsikten att vidta en kollektiv uppsägning. Rapporten ska lämnas till företagsrådet eller, om sådant saknas, till de fackliga förtroendemännen eller, om sådana saknas, till arbetstagarna. 2) Arbetsgivaren ska kunna styrka att denne har sammanträtt med företagsrådet eller, om sådant saknas, med de fackliga förtroendemännen eller, om sådana saknas, med arbetstagarna, beträffande avsikten att vidta en kollektiv uppsägning. 3) Arbetsgivaren ska ge arbetstagarrepresentanterna i företagsrådet eller, om ett sådant saknas, de fackliga förtroendemännen eller, om sådana saknas, arbetstagarna, möjlighet att ställa frågor angående den planerade kollektiva uppsägningen, liksom att anföra argument eller motförslag i frågan. 4) Arbetsgivaren ska analysera och yttra sig över de frågor, argument och motförslag som avses i punkt 3. 2. Ska nämnda bestämmelse [i direktivet] förstås så att den utgör hinder för en nationell bestämmelse, såsom artikel 67 andra stycket i lagen av den 13 februari 1998..., i den mån det i denna föreskrivs att en uppsagd arbetstagare enbart har rätt att bestrida att förfarandet för information och överläggningar har iakttagits under förutsättning att grunden för bestridandet är att arbetsgivaren inte har iakttagit de villkor i artikel 66.1 andra stycket som avses i punkt 1 ovan?”