ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SV Europeiska unionens officiella tidning C 221/5

Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Constanța (Rumänien) den 29 mars 2017 – Întreprinderea Individuală Dobre M. Marius mot Ministerul Finanțelor Publice – Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați – Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Constanța – Serviciul Inspecție Fiscală Persoane Fizice

(Mål C-159/17)

(2017/C 221/06)

Rättegångsspråk: rumänska

Hänskjutande domstol

Curtea de Apel Constanța

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Întreprinderea Individuală Dobre M. Marius

Motpart: Ministerul Finanțelor Publice – Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați – Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Constanța – Serviciul Inspecție Fiscală Persoane Fizice

Tolkningsfrågor

Ska bestämmelserna i artiklarna 167, 168, 169, 179, 213.1, 214.1 a och 273 i direktiv 2006/112/EG (1) tolkas så, att de utgör hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken en beskattningsbar person som har avregistrerats för mervärdesskatt är skyldig att under sådana omständigheter som de i det nationella målet till staten betala in den mervärdesskatt som togs ut under den period då vederbörande var avregistrerad för mervärdesskatt, dock utan att vederbörande tillerkänns rätt att göra avdrag för mervärdesskatten på förvärv gjorda under samma period?

(1) Rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 347, 2006, s. 1).
SV Europeiska unionens officiella tidning C 161/15

Begäran om förhandsavgörande framställd av High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Förenade kungariket) den 24 mars 2017 – Swedish Match AB mot Secretary of State for Health

(Mål C-151/17)

(2017/C 161/19)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Swedish Match AB

Motpart: Secretary of State for Health

Tolkningsfrågor

Är artiklarna 1 c och 17 i direktiv 2014/40/EU ogiltiga på grund av

I. ett åsidosättande av den allmänna unionsrättsliga principen om icke-diskriminering,

II. ett åsidosättande av den allmänna unionsrättsliga principen om proportionalitet,

III. ett åsidosättande av artikel 5.3 FEU och den unionsrättsliga principen om subsidiaritet,

IV. ett åsidosättande av artikel 296.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF),

V. ett åsidosättande av artiklarna 34 och 35 FEUF, och
4.

Ska bestämmelserna i artikel 167 och 178 a i mervärdesskattedirektivet mot bakgrund av principen om skatteneutralitet tolkas så, att de – under sådana omständigheter som de som är aktuella i målet vid den nationella domstolen och under förutsättning att de övriga nödvändiga materiella och förfarandemässiga villkoren för utövandet av rätten att göra avdrag för skatten är uppfyllda – utgör hinder för ett tillvägagångssätt från skattemyndigheternas sida genom vilket en beskattningsbar person nekas rätten till återbetalning av skatten, som vederbörande har utövat inom fristen enligt direktiv 2008/9, i det fall skatten påförs vederbörande av en leverantör i en faktura och betalas in av den sistnämnda innan preklusionsfristen enligt den nationella lagstiftningen har löpt ut?
SV Europeiska unionens officiella tidning C 410/5

Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour d'appel de Mons (Belgien) den 8 augusti 2016 – Immo Chiaradia SPRL mot État belge

(Mål C-444/16)

(2016/C 410/05)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Cour d'appel de Mons

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Immo Chiaradia SPRL

Motpart: État belge

Tolkningsfrågor

Är det förenligt med föreskrifterna om balansräkning i rådets fjärde direktiv av den 25 juli 1978 (direktiv 78/660/EEG, EGT L 222, 1978, s. 11; svensk specialutgåva, område 17, volym 1, s. 17) med avseende på kraven

— att årsbokslutet ska ge en rättvisande bild av bolagets tillgångar, skulder, ekonomiska ställning och resultat (artikel 2.3 i direktivet),

— att avsättningar ska ha till syfte att täcka förluster eller skulder som till sin karaktär är klart bestämda och som på balansdagen är antingen sannolika eller säkra beträffande sin förekomst, men som är obestämda i fråga om belopp eller tidpunkten då de uppkommer (artikel 20.1 i direktivet),

— att värderingen ska ske med iakttagande av rimlig försiktighet, vilket särskilt innebär att endast per balansdagen konstaterade intäkter får tas med, hänsyn måste tas till alla förutsebara risker och möjliga förluster som har uppkommit under detta eller tidigare räkenskapsår även om dessa risker eller förluster blir kända först efter balansdagen, men före upprättandet av balansräkningen (artikel 31.1 c aa och bb i direktivet),

— att de intäkter och kostnader som avser räkenskapsåret skall tas upp utan hänsyn till tidpunkten för betalningen (artikel 31.1 d i direktivet),

— att aktiv- och passivposternas beståndsdelar ska värderas var för sig (artikel 31.1 e i direktivet)

att ett bolag som har utställt en aktieoption kan bokföra försäljningspriset för denna option som en intäkt i resultaträkningen under det räkenskapsår som denna option löses in eller dess löptid går ut för att beakta den risk som optionsutställaren tar [och inte] under det räkenskapsår som försäljningen av optionen genomförs och dess pris slutgiltigt fastställs, och risken som optionsutställaren åtar sig då värderas separat genom en avsättning?
SV Europeiska unionens officiella tidning C 383/6

Begäran om förhandsavgörande framställd av Supreme Court of the United Kingdom (Förenade kungariket) den 12 augusti 2016 – MB mot Secretary of State for Work and Pensions

(Mål C-451/16)

(2016/C 383/08)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Supreme Court of the United Kingdom

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: MB

Motpart: Secretary of State for Work and Pensions

Tolkningsfråga

Utgör rådets direktiv 79/7/EEG (1) hinder för att i nationell lag uppställa krav på att en person som har genomgått ett könsbyte inte bara ska uppfylla de fysiska, sociala och psykologiska kriterierna för erkännande av könsbyte, utan också måste vara ogift för att ha rätt till allmän ålderspension?

(1) Rådets direktiv 79/7/EEG av den 19 december 1978 om successivt genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om social trygghet (EGT L 6, s. 24).
SV Europeiska unionens officiella tidning C 305/19

Överklagande ingett den 6 juli 2016 av Aughinish Alumina Ltd av den dom som tribunalen (första avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 22 april 2016 i förenade målen T-50/06 och T-69/06 RENV II: Irland och Aughinish Alumina Ltd mot Europeiska kommissionen

(Mål C-373/16 P)

(2016/C 305/28)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Aughinish Alumina Ltd (”AAL”) (ombud: C. Little och C. Waterson, solicitors)

Övriga parter i målet: Irland och Europeiska kommissionen

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

— ogiltigförklara tribunalens dom den 22 april 2016 i mål T-69/06 RENV II, samt

— förplikta kommissionen att ersätta AAL:s rättegångskostnader i förevarande mål.

Grunder och huvudargument

AAL anför två grunder till stöd för överklagandet av tribunalens dom.

Första grunden: Felaktig rättstillämpning vid bedömningen av exceptionella omständigheter, åsidosättande av principen om skydd för berättigade förväntningar, samt bristfällig motivering

Tribunalen har gjort sig skyldig till en felaktig rättstillämpning vid bedömningen av AAL:s berättigade förväntningar, särskilt vid bedömningen av förekomsten av ”exceptionella omständigheter”. Denna grund är uppdelad i fyra delar.

Första delen: Tribunalen har gjort en felaktig bedömning av räckvidden och effekten av domstolens dom i mål C-272/12 P.

Andra delen: Tribunalen har felaktigt bedömt att AAL:s situation skiljer sig från den situation som förelåg i mål 223/85 RSV.

Tredje delen: Tribunalen har gjort en felaktig bedömning genom sin tolkning att domstolens dom i de förenade målen C-183/02 P och C-187/02 P, Demesa, skulle innebära ett upphörande av AAL:s berättigade förväntningar på att stödet inte ska återkrävas.

Fjärde delen: Tribunalen har felaktigt underlåtit att göra en intresseavvägning mellan offentliga och privata intressen. Tribunalen har därmed åsidosatt principen om skydd för berättigade förväntningar samt förvärrat sin underlåtelse genom sin bristfälliga motivering.

Andra grunden: Felaktig rättstillämpning avseende tolkningen av artikel 1 b i i rådets förordning (EG) nr 659/1999 (1).

Tribunalen har gjort en felaktig rättstillämpning i samband med fastställandet och tillämpningen av villkoren för när stöd ska kvalificeras som befintligt stöd. Särskilt anförs att tribunalen gjort sig skyldig till en felaktig tolkning av artikel 1 b i i rådets förordning (EG) nr 659/1999.

(1) Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget, EGT L 83, s. 1.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 232/6

Överklagande ingett den 11 april 2016 av SolarWorld AG av det beslut som tribunalen (femte avdelningen) meddelade den 1 februari 2016 i mål T-142/14, SolarWorld AG m.fl. mot Europeiska unionens råd

(Mål C-205/16 P)

(2016/C 232/07)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: SolarWorld AG (ombud: advokaten L. Ruessman och J. Beck, solicitor)

Övrig part i målet: Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente, SA, Europeiska unionens råd, Europeiska kommissionen, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME)

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

— förklara att överklagandet kan tas upp till prövning samt bifalla det,

— upphäva tribunalens beslut i mål T-142/14,

— pröva talan i sak och ogiltigförklara artikel 2 i förordning nr 1239/2013 eller återförvisa målet till tribunalen för prövning i sak av talan om ogiltigförklaring, och

— förplikta rådet att ersätta klagandens rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Tribunalens rättstillämpning var felaktig när den fann att artikel 2 i förordning nr 1239/2013 (1) inte kunde avskiljas från resten av förordningen. En ändring av åtgärdernas form förändrar inte tillämpningsområdet för den förordning genom vilken de införs. Utjämningsåtgärdernas tillämpningsområde är samtlig import från producenter som har befunnits bedriva skadlig subventionering och åtgärdernas syfte, oavsett form, är att vara lämpade att avhjälpa den skada som EU-producenter lider. En ogiltigförklaring av artikel 2 ändrar inte tillämpningsområdet.

Det överklagade beslutet åsidosätter klagandens rätt enligt artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, eftersom EU-industrin berövas ett rättsmedel i mål som rör handelspolitiskt skydd, vilka riktar sig mot slutgiltiga åtgärder som inte iakttar kraven i grundförordningen. Det överklagade beslutet åsidosätter dessutom klagandens rätt enligt artikel 20 i stadgan genom att exporterande producenter försätts i en bättre ställning än EU-industrin, eftersom deras rätt att överklaga är erkänd i doktrinen.

(1) Rådets genomförandeförordning (EU) nr 1239/2013 av den 2 december 2013 om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av solcellsmoduler av kristallint kisel och väsentliga komponenter (dvs. celler) med ursprung i eller avsända från Folkrepubliken Kina (EUT L 325, s. 1).
SV Europeiska unionens officiella tidning C 106/26

Överklagande ingett den 13 januari 2016 av Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah, Taher Nasuf, Sanabel Relief Agency Ltd av den dom som tribunalen (sjunde avdelningen) meddelade den 28 oktober 2015 i mål T-134/11, Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah, Taher Nasuf, Sanabel Relief Agency Ltd mot Europeiska kommissionen

(Mål C-19/16 P)

(2016/C 106/28)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah, Taher Nasuf, Sanabel Relief Agency Ltd (ombud: N. Garcia-Lora, Solicitor, E. Grieves, Barrister)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen, Europeiska unionens råd, Förenade kungadömet Storbritannien och Nordirland

Klagandenas yrkanden

Klagandena yrkar att domstolen ska

— upphäva den överklagade domen av den 28 oktober 2015,

— ersätta denna med sin egen och ogiltigförklara de omtvistade åtgärderna, sant

— förplikta kommissionen, rådet och Förenade kungariket att ersätta rättegångskostnaderna i båda instanser.

Grunder och huvudargument

Klagandena har åberopat fyra grunder till stöd för överklagandet.

Under den första grunden görs det gällande att tribunalens fastställelse av att deras bestridanden av beslutet att föra upp de tre klagandena på förteckningen inte anfördes på ett korrekt i tribunalen, är felaktigt. Tribunalen underlät att på ett korrekt sätt karakterisera inlaga nr IV som ett ifrågasättande av kommissionens prövning av de faktiska omständigheterna. Tribunalen underlät att beakta sökandenas yttranden, vilka borde ha beaktats eftersom a) tribunalen hade begärt in dem, b) de hade getts in innan svaranden ingav sitt svaromål och c) sökanden hela tiden hade angett att de önskade ifrågasätta prövningen av de faktiska omständigheterna. Tribunalens ställningstagande överensstämde inte med dess ställningstagande i domen Ayadi/kommission, T-527/09.

Under den andra grunden ifrågasätts tribunalens dom med hänvisning till att tribunalen underlät att tillämpa de bindande verkningarna av Kadi II-domen. Tribunalen prövade inte huruvida påståendena i motiveringen var välgrundade.

Under den tredje grunden ifrågasätts tribunalens fastställande av att kommissionen företog en noggrann och oberoende analys av motiven till uppförandet i förteckningen. Tribunalens fastställande av att kommissionen hade genomfört en sådan analys var ohållbar mot bakgrund av de faktiska omständigheterna i målet och tidigare rättsliga ställningstaganden i liknande mål.

Under den fjärde grunden ifrågasätts tribunalens fastställande av att Sanabel saknade talerätt med hänvisning till att tribunalen hade gjort en felaktig tolkning av lagen. Sanabels talerätt villkoras inte av parallella definitioner i nationell rätt, utan på huruvida den kan anses ha en sådan ställning.
—

upphäva den dom som meddelades av Europeiska unionens tribunal den 2 oktober 2015 i mål T-626/13, i den del tribunalen ogillade talan såvitt avser följande tjänster som det sökta varumärket omfattas av i klasserna 35 och 38: Affärsrådgivning för skapande och exploatering av detaljhandelsställen och inköpscentraler för detaljhandelsförsäljning och reklam; Försäljningsfrämjande tjänster (för tredje part), reklam, företagsledning, företagsadministration, direktansluten reklam via ett datornät, distribution av reklammaterial (foldrar, flygblad, gratistidningar, prover), anordnande av prenumerationer på tidningar för andras räkning; Affärsinformation eller -upplysningar; Anordnande av utställningar och evenemang för kommersiella ändamål och reklamändamål, reklamproduktion, uthyrning av reklamutrymmen i radio, teve, reklamsponsring (klass 35) Telekommunikation, datorstödd överföring av meddelanden och bilder, tjänster avseende interaktiv tv-sändning som handlar om varupresentation, kommunikation via datorterminaler, kommunikation (överföring) via globala datornät, öppna och slutna (klass 38)
1)

Ska artiklarna 43 och 44 i rådets förordning (EG) nr 1782/2003 (1) av den 29 september 2003 tolkas så, att de utgör hinder för en nationell lagstiftning, enligt vilken alla de arealer med permanent betesmark som en jordbrukare har deklarerat och som överstiger de arealer som tidigare beaktats för att fastställa de normala rättigheter som jordbrukaren var berättigad till, ska undantas från begreppet stödberättigande hektar, och enligt vilken dessa arealer för att räknas in, och således för att åkermark ska få bytas ut mot betesmark, faktiskt måste användas för djuruppfödning under just det verksamhetsår för vilket jordbrukaren vill aktivera stödrättigheterna? För det fall ovanstående fråga ska besvaras nekande:
SV Europeiska unionens officiella tidning C 254/7

Överklagande ingett den 18 maj 2015 av Apple and Pear Australia Ltd, Star Fruits Diffusion av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen) meddelade den 25 mars 2015 i mål T-378/13, APAL et Star Fruit mot harmoniseringsbyrån

(Mål C-226/15 P)

(2015/C 254/10)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Klagande: Apple and Pear Australia Ltd, Star Fruits Diffusion (ombud: T. de Haan och P. Péters, avocats)

Övrig part i målet: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

Klagandenas yrkanden

Klagandena yrkar att domstolen ska

— upphäva den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 25 mars 2015 i mål T-378/13, EU:T:2015:186, i den mån sökandenas talan om att i första hand ändra det beslut som fjärde överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) meddelade den 29 maj 2013 i ärende R 1215/2011-4, ogillades,

— ändra det beslut som fjärde överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) meddelade den 29 maj 2013 i ärende R 1215/2011-4, på så sätt att sökandenas överklagande till den överklagandenämnden och följaktligen även invändningen mot registreringen av gemenskapsvarumärket ENGLISH PINK nr 8610768, bifalles, och

— förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta sökandenas rättegångskostnader för överklagandeförfarandet och förfarandet i första instans.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sitt överklagande åberopar klagandena följande grunder.

Klagandena anser för det första att både tribunalen och överklagandenämnden åsidosatte den allmänna principen om res judicata avseende en domstol för gemenskapsvarumärkens avgörande mellan samma parter vid tillämpningen av förordning (EG) nr 207/2009 om gemenskapsvarumärken (”varumärkesförordningen”) (1), och de allmänna principerna om rättssäkerhet, god förvaltningssed och skydd för berättigade förväntningar.

Klagandena gör för det andra gällande att tribunalen åsidosatte artikel 65.3 i samma förordning genom att inte ändra harmoniseringsbyråns beslut.

Klagandena anser slutligen att eftersom målet är färdigt för avgörande anmodas domstolen att tillämpa artikel 61 första stycket i domstolens stadga.

(1) EGT L 78, s. 1.
1.

Artiklarna 7 och 9 i direktiv 2008/118/EG och proportionalitetsprincipen — Av artikel 7 i direktiv 2008/118/EG (nedan kallat direktivet) följer att skattskyldighet för punktskatt på tobaksvaror inträder när varorna ifråga släpps för konsumtion, och att det är den då gällande punktskattesatsen som ska tillämpas. I artikel 9 i direktivet föreskrivs att villkoren för skattskyldighet och den punktskattesats som ska tillämpas ska vara de som är i kraft den dag då skattskyldighet inträder. Det finns i unionens skattelagstiftning inte några bestämmelser som ger medlemsstaterna rätt att, efter att varorna i fråga har släppts för konsumtion, på grundval av tidpunkten för frisläppandet påföra dessa varor en punktskatt som kompletterar den tillämpliga skatten eller att begränsa försäljningen av varorna av skattemässiga skäl — Enligt förordning nr 1295/2007, antagen av ministeriet för finanser och offentlig förvaltning, får cigarettpaket som är försedda med skattemärke för ett visst räkenskapsår i Portugal endast säljas och saluföras fram till och med utgången av den tredje månaden under det år som närmast följer på det år som skattemärket avser, det vill säga det år då varorna släpptes för konsumtion. Varorna får enligt förordningen under en övergångsperiod säljas fram till och med utgången av maj 2008, vad gäller cigarettpaket som är försedda med 2007 års skattemärke, och till och med utgången av april 2009, vad gäller varor som är försedda med 2008 års skattemärke. — Kommissionen anser mot bakgrund härav att den portugisiska lagstiftningen strider mot artiklarna 7 och 9.1 i direktivet, men utesluter inte att denna lagstiftning kan vara motiverad av skäl av allmänintresse. — Kommissionen anser emellertid att de skäl som Republiken Portugal har åberopat under det administrativa förfarandet till stöd för att lagstiftningen är motiverad (förhindrande av skatteundandragande och skatteflykt, skyddet för folkhälsan, bekämpande av olaglig handel med tobaksvaror och säkerställande av skatteinkomster) inte kan godtas eftersom lagstiftningen är oförenlig med proportionalitetsprincipen.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 81/8

Begäran om förhandsavgörande framställd av High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Förenade kungariket) den 19 december 2014 – European Federation for Cosmetic Ingredients mot Secretary of State for Business, Innovation and Skills

(Mål C-592/14)

(2015/C 081/10)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: European Federation for Cosmetic Ingredients

Svarande: Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Attorney General

Intervenienter: British Union for the Abolition of Vivisection, European Coalition to End Animal Experiments

Tolkningsfrågor

1. Ska artikel 18.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1223/2009 av den 30 november 2009 om kosmetiska produkter (1) tolkas så, att den förbjuder utsläppande på gemenskapsmarknaden av kosmetiska produkter innehållande beståndsdelar, eller kombinationer av beståndsdelar, som har varit föremål för djurförsök, när dessa djurförsök företogs utanför EU i syfte att uppfylla kraven i lagar och andra författningar i tredjeländer så att kosmetiska produkter som innehåller sådana beståndsdelar kan saluföras i dessa länder?

2. Beror svaret på fråga 1 på (a) huruvida uppgifter från djurförsök som utförts utanför EU skulle komma att användas vid den säkerhetsbedömning som enligt artikel 10 i förordningen ska göras innan den kosmetiska produkten släpps ut på gemenskapsmarknaden för att visa att produkten är säker för människors hälsa, (b) huruvida kraven i lagar eller andra författningar i tredjeländer avser kosmetiska produkters säkerhet, (c) huruvida det rimligen kunde förutses, vid den tidpunkt då djurförsöken avseende [utelämnas] en beståndsdel utfördes utanför EU, att någon – vid något tillfälle – skulle försöka släppa ut en kosmetisk produkt innehållande denna beståndsdel på gemenskapsmarknaden, och/eller (d) någon annan omständighet och, i så fall, vilken?

(1) EUT L 342, s. 59
2.

År 1998 inleddes, efter godkännande av behörigt ministerium, programmet LIFE-Natire LIFE98NAT/GR/5262 (”Application of Management Plan for Caretta caretta in Southern Kyparissia”). Programmet LIFE avslutades år 2002 med en särskild miljöstudie (EPM enligt den grekiska lagstiftningen), i vilken det redan hänvisades till artens särskilda egenskaper och behovet av effektivt skydd för arten.
3)

Strider en tolkning av nämnda bestämmelser, vilken innebär att domstolen får ändra ersättningen för det fall uppsägningen förklaras vara rättsstridig till de belopp som slogs fast i den överenskommelse som nåddes under samrådsperioden under förutsättning att dessa belopp är högre än det i lag föreskrivna minimibeloppet men lägre än det i lag föreskrivna maximibeloppet, mot anförd unionsrätt och mot Europeiska kommissionens beslut i förfarandet ”State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group”?