I ‑ 2483Mål C-268/06
Impact
mot
Minister for Agriculture and Food m.fl.
(begäran om förhandsavgörande  
från Labour Court)
”Direktiv 1999/70/EG — Klausulerna 4 och 5 i ramavtalet om 
visstidsarbete — Visstidsanställningar vid offentliga myndigheter — 
Anställningsvillkor — Löner och pensioner — Visstidsanställningar som 
förnyas med upp till åtta år — Processuell autonomi — Direkt effekt”
Förslag till avgörande av generaladvokat J. Kokott föredraget den 9 januari 2008   .  . I ‑ 2487
Domstolens dom (stora avdelningen) av den 15 april 2008   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  I ‑ 2533
Sammanfattning av domen
 1.  Gemenskapsrätt — Principer — Rätt till ett effektivt domstolsskydd
  (Rådets direktiv 1999/70)
I ‑ 2484SAMMANFATTNING — MÅL C‑268/06
 2.  Socialpolitik — Ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP 
— Direktiv 1999/70
  (Artikel 139.1 och 139.2 EG; rådets direktiv 1999/70, klausulerna 4.1 och 5.1 i bilagan)
 3.  Socialpolitik — Ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP 
— Direktiv 1999/70
  (Artiklarna 10 EG och 249 tredje stycket EG; rådets direktiv 1999/70)
 4.  Institutionernas rättsakter — Direktiven — Medlemsstaternas genomförande
  (Artikel 249 tredje stycket EG; rådets direktiv 1999/70)
 5.  Socialpolitik — Ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP 
— Direktiv 1999/70
  (Rådets direktiv 1999/70, klausul 4 i bilagan)
 1.  Gemenskapsrätten, i synnerhet effek ‑
tivitetsprincipen, kräver att en special ‑
domstol, vid vilken talan har väckts inom 
ramen för den behörighet, om än fakul ‑
tativ, som nämnda domstols getts i den 
lag genom vilken direktiv  1999/70/EG 
om ramavtalet om visstidsarbete under ‑
tecknat av EFS, UNICE och CEEP inför ‑
livats, att pröva en talan som grundar sig 
på ett åsidosättande av denna lag, även 
förklarar sig vara behörig att pröva de 
av kärandens krav som direkt grundar 
sig på detta direktiv, när de är hänförliga 
till perioden från det att införlivande ‑
fristen för direktivet löpte ut till ikraft ‑
trädandet av nämnda lag, om skyldig ‑
heten för käranden att samtidigt väcka 
en separat talan vid allmän domstol som 
direkt grundar sig på själva direktivet 
skulle ge upphov till processuella olägen ‑
heter som kan göra det orimligt svårt att 
utöva de rättigheter som käranden har 
enligt gemenskapsrätten. Det åligger den nationella domstolen att vidta de under ‑
sökningar som behövs i detta avseende.
  (se punkt 55 samt punkt 1 i domslutet)
 2.  När bestämmelserna i ett direktiv  med 
hänsyn till bestämmelsernas innehåll är 
ovillkorliga och tillräckligt precisa har 
enskilda alltid rätt att åberopa dessa 
gentemot staten, i synnerhet när staten 
är arbetsgivare. Denna princip kan 
tillämpas på avtal vilka, i likhet med 
ramavtalet om visstidsarbete i bilagan till 
direktiv 1999/70 om ramavtalet om viss ‑
tidsarbete undertecknat av EFS, UNICE 
I ‑ 2485IMPACT
och CEEP, med stöd av artikel 139.1 EG 
har förhandlats fram mellan arbets ‑
marknadens parter på gemenskapsnivå 
och som i enlighet med artikel 139.2 EG 
har genomförts genom ett direktiv  från 
rådet, av vilket de utgör en integrerad 
del.
  Klausul 4.1 i nämnda ramavtal innehåller 
ett allmänt och tydligt förbud mot all 
slags olikbehandling vad gäller anställ ‑
ningsvillkor av visstidsanställda som 
inte kan motiveras på objektiva grunder. 
Bestämmelsen är ovillkorlig och tillräck ‑
ligt precis för att kunna åberopas av en 
enskild inför nationell domstol, vilket 
däremot inte är fallet med klausul 5.1 
i nämnda ramavtal. I den sistnämnda 
klausulen fastställs ett allmänt mål  för 
medlemsstaterna, bestående i att 
förhindra missbruk vid användandet 
av på varandra följande visstidsanställ ‑
ningskontrakt, genom att införa minst 
en av de uppräknade åtgärderna.
  (se punkterna 57, 58, 60, 68, 70,  
73, 79 och 80 samt punkt 2 i domslutet) 3.  Artiklarna 10  EG och 249 tredje 
stycket  EG samt direktiv  1999/70 om 
ramavtalet om visstidsarbete under ‑
tecknat av EFS, UNICE och CEEP 
ska tolkas så, att en myndighet i en 
medlemsstat som agerar i egenskap av 
offentlig arbetsgivare inte har rätt att, i 
strid med det syfte som eftersträvas med 
nämnda direktiv och ramavtalet om viss ‑
tidsarbete, vilket består i att förhindra 
missbruk av visstidsanställningsavtal, 
vidta åtgärder bestående i att sådana 
avtal förnyas för ovanligt långa perioder 
under perioden från det att införlivande ‑
fristen för direktiv  1999/70 löpte ut till 
ikraftträdandet av den lag genom vilken 
direktivet införlivats.
  (se punkt 92 samt punkt 3 i domslutet)
 4.  Det ska erinras om att de nationella 
domstolarna vid tillämpningen av natio ‑
nell rätt, och särskilt bestämmelser i en 
nationell lag som specifikt har införts för 
att genomföra ett direktiv, är skyldiga att 
i den utsträckning det är möjligt tolka 
den nationella rätten mot bakgrund av 
direktivets ordalydelse och syfte för att 
uppnå det resultat som avses i direktivet 
och iaktta artikel 249 tredje stycket EG. 
Den nationella domstolens skyldighet 
att beakta ett direktivs innehåll vid tolk ‑
ningen och tillämpningen av relevanta 
I ‑ 2486SAMMANFATTNING — MÅL C‑268/06
bestämmelser i nationell rätt begränsas 
likväl av allmänna rättsprinciper, särskilt 
av principerna om rättssäkerhet och 
förbud mot retroaktiv lagstiftning, och 
den kan inte tjäna som grund för att 
nationell rätt tolkas contra legem .
  När den tillämpliga nationella rätten 
innehåller en regel om att en lag inte kan 
tillämpas retroaktivt om det inte klart 
och tydligt anges i lagen att det är tillåtet, 
är den nationella domstolen, som har att 
pröva ett yrkande som grundar sig på 
åsidosättande av en bestämmelse i natio ‑
nell lag genom vilken direktiv  1999/70 
om ramavtalet om visstidsarbete under ‑
tecknat av EFS, UNICE och CEEP 
införlivades, under dessa villkor, enligt 
gemenskapsrätten bara skyldig att tiller ‑
känna nämnda bestämmelse retroaktiv 
verkan från det att införlivandefristen 
för nämnda direktiv  löpte ut om den 
nationella rätten innehåller en uppgift 
av sådant slag, vilken kan tillerkänna 
nämnda bestämmelse retroaktiv verkan.
  (se punkterna 98, 100 och  
104 samt punkt 4 i domslutet) 5.  Klausul 4 i ramavtalet om visstidsarbete 
i bilagan till direktiv 1999/70 om ramav ‑
talet om visstidsarbete undertecknat av 
EFS, UNICE och CEEP ska, då den ger 
uttryck för en princip i gemenskapens 
arbetsrättsliga lagstiftning som inte 
får tolkas restriktivt, tolkas så, att de 
anställningsvillkor som avses i nämnda 
klausul omfattar villkor avseende lön och 
pensioner som härrör från anställnings ‑
förhållandet, med undantag för villkor 
avseende pensioner som härrör från ett 
lagstadgat socialt trygghetssystem.
  (se punkterna 114 och  
134 samt punkt 5 i domslutet)