Förslag till avgörande av generaladvokat Stix-Hackl föredraget den 15maj2003. - Brottmål mot Jan Nilsson. - Begäran om förhandsavgörande: Hässleholms tingsrätt - Sverige. - Internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter - CITES - Förordning (EG) nr 338/97 - Artiklarna 2 w och 8.3 - Begreppet bearbetade exemplar - Uppstoppat djur - Begreppet exemplar som förvärvats för mer än femtio år sedan - Förvärvssätt - Undantag - Förordning (EG) nr 1808/2001 - Artiklarna 29 och 32. - Mål C-154/02.



Rättsfallssamling 2003 s. I-12733



Generaladvokatens förslag till avgörande

I - Inledning

1 Den föreliggande begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem(1) (nedan kallad förordning nr 338/97) samt de tillämpningsbestämmelser till förordningen i fråga som kommissionen har utfärdat. Det är närmare bestämt fråga om den rättsliga kvalificeringen av uppstoppade djur och om vilka sorters förvärv av djur som omfattas.

II - Tillämpliga bestämmelser

A - Folkrätten

2 Den 3 mars 1973 undertecknades konventionen för reglering av handel med vissa utrotningshotade vilda djur och växter (nedan kallad CITES-konventionen). Syftet med denna konvention är att skydda vissa utrotningshotade arter av vilda djur och växter genom en reglering av den internationella handeln med dem. För att uppnå detta mål föreskrivs i konventionen en rad restriktioner och kontroller.

3 CITES-konventionen innehåller flera bilagor. Bilaga I avser samtliga utrotningshotade arter, vilka därför skall omfattas av de strängaste bestämmelserna. Bilaga II avser dels alla arter som skulle kunna bli utrotningshotade om det inte fanns stränga handelsbestämmelser, dels andra arter som skall omfattas av stränga bestämmelser.

4 I artikel XIV.1 föreskrivs att CITES-konventionen inte skall påverka konventionsstaternas rätt att anta strängare inhemska föreskrifter rörande villkoren för handel med, tagande i besittning, innehav eller transport av exemplar av de arter som anges i bilagorna I, II och III, eller att införa totalförbud mot sådan verksamhet.

5 Artikel VII innehåller undantag och andra särskilda bestämmelser. I artikel VII.2 föreskrivs att bestämmelserna i artiklarna III, IV och V, det vill säga regleringarna av handeln, inte gäller exemplar för vilka den administrativa myndigheten utfärdar ett certifikat om att de har förvärvats innan CITES-konventionen blev tillämplig på detta exemplar.

6 På grund av tolkningssvårigheter utfärdades resolution 5.11. I denna resolution rekommenderas att förvärvstidpunkten för levande och döda djur är den tidpunkt då exemplaret tas ur sin naturliga miljö. Vad gäller delar av skyddade exemplar och produkter som framställts av sådana exemplar är det avgörande vid vilken tidpunkt de kom i någons personliga besittning.

B - Gemenskapsrätten

1. Förordning nr 338/97

7 Enligt artikel 1 i förordning nr 338/97 är syftet med förordningen i fråga bland annat att skydda arter av vilda djur och säkerställa deras bevarande genom kontroll av handeln med dem.

8 Förordning nr 338/97 omfattar enligt artikel 3 i förordningen i fråga bland annat de arter som anges i bilaga A. Däribland ingår även de exemplar som är aktuella i förevarande mål.

9 Artikel 2 i förordning nr 338/97 innehåller bland annat följande legaldefinitioner:

"m) huvudsakligen kommersiella ändamål: alla ändamål beträffande vilka icke-kommersiella aspekter inte klart överväger,

...

p) försäljning: varje form av försäljning. I denna förordning likställs uthyrning, byte eller utbyte med försäljning, och likvärdiga uttryck skall tolkas på samma sätt,

...

u) handel: införsel till gemenskapen, inklusive införsel från havet, export och reexport från gemenskapen, och användning, omflyttning och överlåtelse inom gemenskapens utbredningsområde, inklusive inom en medlemsstat, av de arter som omfattas av bestämmelserna i denna förordning,

...

w) bearbetade exemplar som förvärvats för mer än femtio år sedan: exemplar vilkas obearbetade naturliga utseende* på ett påtagligt sätt har förändrats för att utgöra smycken, prydnads-, konst- eller nyttoföremål, eller musikinstrument, mer än femtio år innan denna förordning trädde i kraft och för vilka den administrativa myndigheten i medlemsstaten i fråga har kunnat försäkra sig om att de förvärvats under sådana villkor. Sådana exemplar kan emellertid bara anses som bearbetade exemplar om de utan tvekan hör till någon av de nämnda kategorierna och kan användas utan att skulpteras, bearbetas eller förändras ytterligare,

..." [* I överensstämmelse med övriga språkversioner kommer nedan "tillstånd" att användas i stället för "utseende". Övers. anm.]

10 Artikel 8, som innehåller "[b]estämmelser rörande kontrollen av kommersiella aktiviteter", har i tillämpliga delar följande lydelse:

"1. Det är förbjudet att köpa, att erbjuda sig att köpa, att förvärva för kommersiella ändamål, att för kommersiella ändamål för allmänheten förevisa, att använda i vinstsyfte och att försälja, att inneha för försäljning, att saluföra eller att för försäljning transportera exemplar av de arter som upptagits i bilaga A.

...

3. I enlighet med kraven i annan gemenskapslagstiftning kan undantag från de förbud som anges i punkt 1 i enskilda fall medges under förutsättning att ett intyg om detta utfärdas av den administrativa myndigheten i den medlemsstat där exemplaren finns då exemplaren

a) har förvärvats i eller införts till gemenskapen innan bestämmelserna om de arter som finns upptagna i bilaga I till konventionen, i bilaga C 1 till förordning (EEG) nr 3626/82 eller i bilaga A till denna förordning, blev tillämpliga på exemplaren ifråga, eller

b) är bearbetade exemplar som förvärvats för mer än femtio år sedan, eller

..."

11 Enligt artikel 8.4 kan kommissionen fastställa allmänna undantag från de förbud som anges i punkt 1, på grundval av vad som föreskrivs i punkt 3, liksom allmänna undantag för de arter som upptagits i bilaga A, i enlighet med bestämmelserna i artikel 3.1 b ii. Alla sådana undantag måste vara i överensstämmelse med annan gemenskapslagstiftning om bevarande av vilda djur och växter.

2. Tillämpningsbestämmelser

a) Förordning nr 939/97

12 I kommissionens förordning (EG) nr 939/97 av den 26 maj 1997 om närmare föreskrifter för tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handel med dem(2) (nedan kallad förordning nr 939/97) fastställs detaljerade villkor och kriterier för ansökningar om tillstånd och intyg och för utfärdande, giltighet och användning av sådana handlingar. Särskilda bestämmelser gäller för exemplar av djurarter som är födda och uppvuxna i fångenskap och för exemplar av växtarter som har förökats artificiellt.

13 I artikel 1 i förordning nr 939/97 definieras begreppet förvärvsdag enligt följande: "den dag då ett exemplar togs ur sin naturliga miljö, föddes i fångenskap eller förökades artificiellt".

14 Artikel 20.3 innehåller bestämmelser om intyg enligt artikel 8.3 i förordning nr 338/97. I denna bestämmelse återfinns dock ingen reglering avseende de i artikel 8.3 angivna undantagen för bearbetade exemplar som förvärvats för mer än 50 år sedan.

15 I artikel 32 föreskrivs bland annat följande undantag:

"Förbuden i artikel 8.1 i förordning (EG) nr 338/97 och bestämmelserna i dess artikel 8.3 att undantag från dem skall medges genom att individuella intyg utfärdas i varje enskilt fall skall inte avse

...

d) bearbetade exemplar som har förvärvats mer än 50 år tidigare enligt artikel 2 w i förordning (EG) nr 338/97."

b) Förordning nr 1808/2001

16 Förordning nr 939/97 har ersatts av kommissionens förordning (EG) nr 1808/2001 av den 30 augusti 2001 om närmare föreskrifter för tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 338/97 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handel med dem(3) (nedan kallad förordning nr 1808/2001). Denna förordning trädde i kraft i september 2001.

17 Femte skälet har följande lydelse:

"För att säkerställa att de allmänna undantagen från förbudet mot intern handel inom gemenskapen enligt artikel 8.1 i förordning (EG) nr 338/97 tillämpas på ett enhetligt sätt är det nödvändigt att fastställa villkor och kriterier för hur dessa skall avgränsas."

18 Till skillnad från vad som stadgades i artikel 29.2 i förordning nr 939/97 föreskrivs följande i artikel 29.1 i förordning nr 1808/2001:

"Undantag för de exemplar som avses i artikel 8.3 a, 8.3 b och 8.3 c i förordning (EG) nr 338/97 skall medges endast när den sökande på ett tillfredsställande sätt har visat för den behöriga administrativa myndigheten att de däri angivna villkoren har uppfyllts."

19 Till skillnad från vad som gällde enligt artikel 32 i förordning nr 939/97 föreskrivs i artikel 32 i förordning nr 1808/2001 att det i de fall som nämns i artikeln i fråga inte krävs något intyg.

C - Nationell rätt

20 Enligt 8a § i den svenska lagen (1994:1818) om åtgärder beträffande djur och växter som tillhör skyddade arter (nedan kallad 1994 års lag) skall den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot förordning nr 338/97 i följande fall dömas till böter eller fängelse: import till Sverige, export och reexport från Sverige, handel med artificiellt förökade växter, transport, transitering, köp, försäljning eller annan kommersiell åtgärd. Vidare återfinns bestämmelser beträffande bedömningen av huruvida ett brott skall anses vara grovt eller ej. I ringa fall skall inte dömas till ansvar.

21 1994 års lag har upphävts med verkan från den 1 januari 1999 (SFS 1998:808 och 1998:811).

III - Bakgrund, målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågor

22 Jan Nilsson hade i lokaler utnyttjade av det av honom ägda företaget Tyringe förmedlingscentral ett antal uppstoppade exemplar av fågelarter och en uppstoppad brunbjörn, vilka samtliga ingår i bilaga A till förordning nr 338/97.

23 Jan Nilsson köpte i augusti 1998 i Tyringe, med uppsåt eller av oaktsamhet, olovligen, följande monterade döda exemplar, trots att de ifrågavarande arterna ingår i bilaga A till förordning nr 338/97: två sparvhökar, två lärkfalkar, två blåa kärrhökar, en slaguggla, fyra kattugglor, en duvhök, två tornfalkar, en fjälluggla, en hökuggla, en jorduggla, en tornuggla, en brun kärrhök, fyra ormvråkar, en hornuggla, en trana, en kungsörn och en havsörn. Brottet var grovt, eftersom gärningen avsåg hotade och sällsynta arter samt utförts i större omfattning.

24 Jan Nilsson köpte i juli månad 1998 i Tyringe, med uppsåt eller av oaktsamhet, olovligen, en monterad död brunbjörn, trots att denna art ingår i bilaga A till förordning nr 338/97. Brottet var grovt, eftersom gärningen avsåg ett exemplar av en hotad och sällsynt art samt, om den betraktas tillsammans med gärningen avseende de döda djuren i åtalspunkten 1, utförts i större omfattning.

25 De monterade djur som återfanns hos Jan Nilsson var uppstoppade exemplar.

26 I målet i Hässleholms tingsrätt har åklagaren väckt åtal mot Jan Nilsson för grovt brott mot lagen om åtgärder beträffande djur och växter som tillhör skyddade arter och brott mot miljöbalken. Jan Nilsson har bestritt att han gjort sig skyldig till brott.

27 Hässleholms tingsrätt vilandeförklarade målet och hänsköt i enlighet med artikel 234 EG följande frågor till EG-domstolen för förhandsavgörande:

"1) Faller uppstoppade A-listade djur under beteckningen 'bearbetade exemplar'?

2) Vad innefattas i begreppet 'förvärv' i artikel 8.3 i förordning 338/97?

3) Måste den som förvärvat exemplaren för minst 50 år sedan vara den nuvarande innehavaren?

4) Innebär undantagsbestämmelsen i förordning 1808/2001 artikel 32 att någon myndighetsbedömning enligt artikel 2 w i förordning 338/97 inte behövs?"

IV - Den första tolkningsfrågan

A - Vad som i huvudsak påtalats av dem som inkommit med yttranden i målet

28 Den italienska regeringen har framfört att det avgörande enligt legaldefinitionen av "bearbetade exemplar" i artikel 2 w i förordning nr 338/97 väsentligen är att arbete har utförts. Då det enligt denna bestämmelse krävs en påtaglig förändring och det inte föreligger någon sådan i uppstoppningsfall skall uppstoppade djur inte anses som bearbetade exemplar och omfattas därmed inte av artikel 2 w.

29 Kommissionen har inledningsvis påpekat att bilaga A till förordning nr 338/97 är mer omfattande än motsvarande bilaga till den folkrättsliga konvention som ligger till grund för förordningen (CITES).

30 Kommissionen har med utgångspunkt i legaldefinitionen i artikel 2 w i förordning nr 338/97 kommit fram till att uppstoppade djur kan anses vara bearbetade exemplar om de utgör smycken, prydnads-, konst- eller nyttoföremål utan att det krävs någon ytterligare förändring.

B - Bedömning

31 Vad gäller den rättsliga kvalificeringen av uppstoppade djur utgör legaldefinitionen i artikel 2 w i förordning nr 338/97 utgångspunkten. I denna bestämmelse fastslås vad som skall förstås med "bearbetade exemplar".

32 Ur denna bestämmelse kan ett första villkor utläsas, nämligen att exemplarets ursprungliga naturliga tillstånd måste ha förändrats påtagligt.

33 Såsom kommissionen med rätta har påpekat skall uppstoppade djur anses vara "bearbetade", eftersom de har förändrats i förhållande till sitt tillstånd i levande eller dött skick, det vill säga i jämförelse med det "naturliga" tillstånd som är avgörande enligt förordningen.

34 Vidare är även villkoret att det måste vara fråga om en "påtaglig" förändring uppfyllt. Den verksamhet som bedrivs vid preparering av djur och resultatet av prepareringen skall nämligen kvalificeras som en påtaglig förändring. Detta gäller såväl klassisk uppstoppning, varvid skinnet tas av och därefter garvas och fylls, som dermoplastikprocesser. Vid detta tillvägagångssätt tas skinnet av och rengörs och fällen garvas. Kroppens innanmäte rekonstrueras och täcks av skinnet. Vissa kroppsdelar, såsom ögon eller klor, ersätts med konstgjorda delar.

35 Därmed skall den teknik som används vid preparering av djur kvalificeras som en påtaglig förändring av exemplaren.

36 Inte heller den omständigheten att djurets naturliga utseende i möjligaste mån skall bibehållas vid uppstoppning talar emot detta. Huruvida det föreligger en påtaglig förändring i den mening som avses i artikel 2 w i förordning nr 338/97 beror nämligen inte på exemplarets yttre utseende, utan på huruvida dess tillstånd totalt sett har förändrats.

37 Det andra villkoret enligt artikel 2 w avser syftet med förändringen. En uttömmande uppräkning görs, varvid tillverkning av "smycken, prydnads-, konst- eller nyttoföremål, eller musikinstrument" nämns. Beroende på syftet med bearbetningen kan beträffande uppstoppade djur var och en av dessa möjligheter vara tänkbar beroende på vilket exemplar det är fråga om.

38 Slutligen kan sådana exemplar endast anses vara bearbetade om de utan tvekan hör till någon av de nämnda kategorierna och kan användas för sitt avsedda ändamål utan att skulpteras, bearbetas eller förändras ytterligare.

39 De ytterligare villkor som uppställs i artikel 2 w, nämligen att endast sådana exemplar omfattas som påtagligt förändrats mer än 50 år innan förordningen trädde i kraft och beträffande vilka den administrativa myndigheten i medlemsstaten i fråga har kunnat försäkra sig om att de förvärvats under vissa omständigheter, skall behandlas i samband med den tredje respektive den fjärde tolkningsfrågan.

40 Den första tolkningsfrågan skall således besvaras så, att artiklarna 2 w och 8.3 b i förordning nr 338/97 skall tolkas så, att uppstoppade djur som ingår i bilaga A till denna förordning omfattas av begreppet bearbetade exemplar, om de kan användas utan att skulpteras, bearbetas eller förändras ytterligare.

V - Den andra tolkningsfrågan

A - Vad som i huvudsak påtalats av dem som inkommit med yttranden i målet

41 Den italienska regeringen anser, med hänsyn till att den första tolkningsfrågan enligt dess mening skall besvaras nekande, att de andra frågorna inte behöver besvaras.

42 Kommissionen, som har behandlat den andra och den tredje tolkningsfrågan gemensamt, har använt resolutionen till CITES-konventionen, definitionerna i artikel 2 i förordning nr 338/97, handelsförbudet i artikel 8.3 i förordning nr 338/97 samt förordning nr 939/97 som utgångspunkt.

43 Enligt kommissionens uppfattning föreligger ett "förvärv" i den mening som avses i artikel 8.3 i förordning nr 338/97 när ett besittningstagande för personligt innehav har ägt rum, oavsett om det har genomförts av den nuvarande innehavaren eller en tidigare innehavare. Därmed omfattas även arv, gåva och tagande av ett djur från dess naturliga miljö.

B - Bedömning

44 Vad gäller tolkningen av begreppet förvärv i artikel 8.3 i förordning nr 338/97 skall man utgå från systematiken i denna förordning.

45 Grundprincipen i det system som inrättats genom förordning nr 338/97 är det förbud som enligt artikel 8.1 gäller för exemplar av de arter som ingår i bilaga A. Enligt denna bestämmelse är ett antal handlingar förbjudna, nämligen "att köpa, att erbjuda sig att köpa, att förvärva för kommersiella ändamål, att för kommersiella ändamål för allmänheten förevisa, att använda i vinstsyfte och att försälja, att inneha för försäljning, att saluföra eller att för försäljning transportera".

46 I artikel 8.3 b föreskrivs ett undantag från ovanstående för "bearbetade exemplar som förvärvats för mer än femtio år sedan". Legaldefinitionen av bearbetade exemplar återfinns i artikel 2 w.

47 Emellertid finns det inte någon definition av begreppet förvärv i någon av dessa tre bestämmelser. Även i artikel 2 w hänvisas visserligen till en femtioårsperiod beträffande förvärv, men vad förvärv är definieras inte närmare.

48 Närmare bestämmelser beträffande förvärv återfinns dock i artikel 1 a i förordning nr 939/97. Enligt denna bestämmelse avses med förvärvsdag bland annat den dag då ett exemplar togs ur sin naturliga miljö, föddes i fångenskap eller förökades artificiellt.

49 I förevarande mål passar emellertid inget av dessa tre alternativ. Uppstoppade djur tas inte ur sin naturliga miljö som "bearbetade exemplar". Därför kan inte detta utgöra tidpunkten för förvärv av uppstoppade djur.

50 Tidpunkten då djuret tas ur sin naturliga miljö är visserligen även av betydelse för uppstoppade djur, då sådana exemplar - innan de bearbetas - kan tas ur sin naturliga miljö.

51 Därmed kan följande systematik beträffande förvärv utläsas ur förordning nr 338/97:

Den första tidpunkt då ett förvärv kan äga rum är den tidpunkt då exemplaret tas ur sin naturliga miljö.

Den andra tidpunkt då ett förvärv kan äga rum är i fråga om uppstoppade djur vid ett förvärv enligt artikel 8.3 b.

För uppstoppade djur tillkommer även tidpunkten för den påtagliga förändring som avses i artikel 2 w. Denna tidpunkt inträffar mellan den då djuret tas ur sin naturliga miljö och den då det redan bearbetade, det vill säga uppstoppade, djuret förvärvas.

I fråga om uppstoppade djur kan därmed ett - enligt artikel 8.1 förbjudet - förvärv inte ske förrän efter det att djuret har tagits ur sin naturliga miljö och därefter bearbetats.

52 Ett förvärv i den mening som avses i artikel 8.1 skiljer sig därmed för det första från ett förvärv enligt artikel 8.3 b i förordning nr 338/97 vad gäller tidpunkten för förvärvet.

53 Den andra skillnaden består i att det avgörande för undantagen i artiklarna 8.3 b och 2 w i förordning nr 338/97 uteslutande är förvärvet, medan "förvärv" i förbudet i artikel 8.1 endast nämns som en av flera förbjudna handlingar. Dessutom är det - vad gäller sådant förvärv som avses i artikel 8.1 - endast förbjudet "att förvärva för kommersiella ändamål".

54 Eftersom det inte finns någon motsvarande specificering av det i artiklarna 8.3 b och 2 w i förordning nr 338/97 använda begreppet förvärv skall det i dessa bestämmelser använda begreppet förvärv tolkas extensivt.

55 Eftersom en undantagsbestämmelse dock inte kan ha en större räckvidd än den bestämmelse från vilken undantag föreskrivs kan artiklarna 8.3 b och 2 w i förordning nr 338/97 inte heller innebära att flera handlingar tillåts än de som är förbjudna enligt artikel 8.1.

56 Såsom framgår av uppräkningen av de handlingar som är förbjudna enligt artikel 8.1 är det avgörande att föremålet har kommit i någons personliga besittning. Det krävs inte att det skall ha förvärvats med äganderätt, men enbart innehav är inte tillräckligt.

57 Begreppet förvärv i artikel 8.3 b samt i artikel 2 w i förordning nr 338/97 omfattar alla sätt att förvärva egendom. Vad gäller de medlemsstater som gör åtskillnad mellan den obligationsrättsliga rättigheten och den sakrättsliga aspekten krävs inte att någon särskild sorts rättighet föreligger. Således omfattas även förvärv genom arv, testamente eller gåva. Härtill kommer även exempelvis köp och byte.

58 Även sådant innehav för försäljning och sådant förevisande som är förbjudet enligt artikel 8.1 skulle vara tillåtet enligt artikel 8.3 b om det hade påbörjats redan före femtioårsfristens början.

59 Att gemenskapslagstiftaren totalt sett inte hade för avsikt att ställa stränga krav på förvärv framgår även vid en jämförelse med kommissionens ursprungliga förslag(4), enligt vilket det även krävdes att förvärvet var rättsenligt.

60 Den andra tolkningsfrågan skall därför besvaras så, att artikel 8.3 b i förordning nr 338/97 skall tolkas så, att det inte krävs att förvärv av någon särskild typ har skett, utan alla former av besittningstagande kan anses utgöra förvärv.

VI - Den tredje frågan

A - Vad som påtalats av dem som inkommit med yttranden i målet

61 Den italienska regeringen anser, med hänsyn till att den första tolkningsfrågan enligt dess mening skall besvaras nekande, att de andra frågorna inte behöver besvaras.

62 Beträffande den tredje frågan är kommissionen, som har behandlat denna fråga tillsammans med den andra tolkningsfrågan, av uppfattningen att det saknar betydelse huruvida besittningstagandet har genomförts av den nuvarande innehavaren eller av en tidigare innehavare.

63 Beträffande den frist på 50 år före vilken förvärvstidpunkten skall ha ägt rum har kommissionen angivit att denna enligt CITES-konventionen skall beräknas från det att konventionen i fråga trädde i kraft, det vill säga från den 1 juli 1975. Enligt förordning nr 338/97 skall man däremot utgå från det datum då denna förordning trädde i kraft, vilket - om man räknar baklänges - blir den 3 mars 1947.

B - Bedömning

64 Den tredje tolkningsfrågan syftar till att få klarhet i vem som gynnas av det undantag som föreskrivs i artikel 8.3 i förordning nr 338/97, det vill säga vem som skall ha förvärvat exemplaret. Särskilt uppkommer frågan huruvida det enbart är den nuvarande innehavaren som kan ha förvärvat exemplaret i den mening som avses i bestämmelsen i fråga eller om även en tidigare innehavare kan ha gjort detta.

65 Såsom redan har påpekats i samband med den andra tolkningsfrågan omfattas uppstoppade djur inte av legaldefinitionen i artikel 1 i förordning nr 939/97 beträffande förvärvsdagen, enligt vilken den avgörande tidpunkten är den då exemplaret togs ur sin naturliga miljö.

66 Utgångspunkten skall vara definitionen "bearbetade exemplar som förvärvats för mer än femtio år sedan" i artikel 2 w i förordning nr 338/97. Enligt denna definition omfattas exemplar "vilkas obearbetade naturliga [tillstånd] på ett påtagligt sätt har förändrats ... mer än femtio år innan denna förordning trädde i kraft och för vilka den administrativa myndigheten i medlemsstaten i fråga har kunnat försäkra sig om att de förvärvats under sådana villkor".(5)

67 Detta innebär att undantaget enligt artikel 8.3 b i förordning nr 338/97 endast är tillämpligt om femtioårsfristen har passerats i fråga om två händelser, nämligen den påtagliga förändringen och förvärvet.

68 Det skall vidare framhållas att den femtioårsfrist som föreskrivs i denna bestämmelse inte måste ha passerats sedan det senaste förvärvet. Tvärtom skall tidpunkten inte beräknas för varje förvärv för sig, vilket skulle resultera i ett krav på minsta besittningstid, utan ett avgörande datum föreligger vilket gäller för samtliga fall, nämligen den 3 mars 1947. Påtagliga förändringar och förvärv måste ha inträffat före denna tidpunkt.

69 Detta betyder dock inte att samtliga förvärv av ett uppstoppat djur måste ha inträffat före det avgörande datumet. Det är endast det första förvärvet som måste ha ägt rum före denna tidpunkt. Även sådana exemplar som först förvärvades före den 3 mars 1947, men som därefter har förvärvats en ytterligare gång, omfattas därmed av undantaget.

70 Exemplar som förvärvades för första gången före den 3 mars 1947 omfattas följaktligen inte av det förbud som föreskrivs i artikel 8.1 i förordning nr 338/97. Om de för första gången köptes, ärvdes eller - i den mening som avses i mitt förslag till svar på den första tolkningsfrågan - förvärvades på annat sätt före denna tidpunkt kan de således förvärvas flera gånger även efter denna tidpunkt.

71 Om man däremot tolkade artikel 2 w i förordning nr 338/97 så, att alla förvärv måste ha ägt rum före det avgörande datumet, skulle detta få till följd att gamla objekt över huvud taget inte fick förvärvas mer efter detta avgörande datum.

72 Om undantaget enligt artikel 8.3 inte vore tillämpligt skulle detta nämligen innebära att det förbud som föreskrivs i artikel 8.1 vore det. Därmed skulle mer än 50 år gamla uppstoppade djur inte bara undandras från handeln, utan det skulle också vara förbjudet för senare förvärvare att på något sätt inneha sådana föremål. Ett dylikt förbud skulle därmed även gälla för personer som bara hade ärvt föremålet eller som hade fått det i gåva.

73 Såsom kommissionen med rätta har påpekat åligger det de nationella myndigheterna att fastställa och inhämta bevis för vilken dag bland annat det första förvärvet har ägt rum.

74 Den tredje tolkningsfrågan skall således besvaras på så sätt att artiklarna 2 w och artikel 8.3 b i förordning nr 338/97 skall tolkas så, att de inte omfattar endast de innehavare som har förvärvat ett bearbetat exemplar mer än 50 år innan förordningen trädde i kraft.

VII - Den fjärde tolkningsfrågan

A - Vad som i huvudsak påtalats av dem som inkommit med yttranden i målet

75 Den italienska regeringen anser, med hänsyn till att den första tolkningsfrågan enligt dess mening skall besvaras nekande, att de andra frågorna inte behöver besvaras.

76 Enligt kommissionens uppfattning innebar artikel 32 i förordning nr 1808/2001, enligt vilken det i vissa fall inte krävs något intyg, en ändring av artikel 8.3 i förordning nr 338/97, vari det fortfarande föreskrevs ett intyg. Det föreligger inget motsatsförhållande mellan artikel 32 i förordning nr 1808/2001 och artikel 2 w i förordning nr 338/97, eftersom det i denna bestämmelse endast föreskrivs att den administrativa myndigheten skall försäkra sig om att exemplaret har förvärvats under vissa omständigheter. Kommissionen har vidare hänvisat till artikel 29 i förordning nr 1808/2001.

B - Bedömning

77 Inledningsvis skall det påpekas att förordning nr 1808/2001 i enlighet med artikel 45 i förordningen i fråga trädde i kraft tre dagar efter det att den offentliggjordes den 19 september 2001.

78 De faktiska omständigheterna i målet vid den nationella domstolen inträffade dock redan i juli och augusti 1998.

79 Därmed är förordning nr 939/97 fortfarande tillämplig i målet vid den nationella domstolen. I artikel 32 i denna förordning stadgas att villkoret att undantag skall medges genom att intyg utfärdas inte gäller för exemplar som har förvärvats mer än 50 år tidigare enligt artikel 2 w i förordning nr 338/97.

80 Undantagsbestämmelserna i artikel 32 i förordning nr 1808/2001 respektive i förordning nr 939/97 innebär således en ändring av artikel 8.3 i förordning nr 338/97 såtillvida att det inte längre krävs något intyg för bearbetade exemplar som i enlighet med artikel 2 w i förordning nr 338/97 har förvärvats för mer än 50 år sedan.

81 Bestämmelsen i artikel 2 w i förordning nr 338/97 påverkas emellertid inte av denna reglering. Därmed gäller även fortsättningsvis det i denna bestämmelse föreskrivna villkoret att den administrativa myndigheten skall kunna försäkra sig om att exemplaret har förvärvats på de villkor som föreskrivs i förordningen. Den administrativa myndigheten får således fortfarande utföra en kontroll. Att myndigheterna "försäkra[r] sig" om detta i enlighet med artikel 2 w är till och med en förutsättning för att undantaget i artikel 8.3 i förordning nr 338/97 skall vara tillämpligt.

82 Den administrativa myndigheten skall således fortfarande ges möjlighet att försäkra sig om att de ifrågavarande exemplaren har förvärvats under de omständigheter som föreskrivs i artikel 2 w. Skyldigheten att ge den administrativa myndigheten denna möjlighet åligger den som åberopar undantaget. I detta sammanhang har kommissionen med rätta hänvisat till bestämmelsen i artikel 29.1 i förordning nr 1808/2001. I denna bestämmelse stadgas nämligen att det här relevanta undantaget från artikel 8.3 b i förordning nr 338/97 endast skall medges "när den sökande på ett tillfredsställande sätt har visat för den behöriga administrativa myndigheten att de däri angivna villkoren har uppfyllts".

83 Den fjärde tolkningsfrågan skall således besvaras på så sätt att artikel 32 i förordning nr 1808/2001 och artikel 32 i förordning nr 939/97 skall tolkas så, att det för undantag enligt artiklarna 8.3 och 2 w i förordning nr 338/97 visserligen inte krävs att ett intyg har utfärdats, men att det för ett sådant undantag likväl är nödvändigt att den administrativa myndigheten kan försäkra sig om att det aktuella exemplaret har förvärvats under de omständigheter som föreskrivs i artikel 2 w i förordning nr 338/97.

VIII - Förslag till avgörande

84 Mot bakgrund av ovanstående föreslår jag att domstolen skall besvara tolkningsfrågorna enligt följande:

1) Artiklarna 2 w och 8.3 b i rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem skall tolkas så, att uppstoppade djur som ingår i bilaga A till denna förordning omfattas av begreppet bearbetade exemplar, om de kan användas utan att skulpteras, bearbetas eller förändras ytterligare.

2) Artikel 8.3 b i förordning nr 338/97 skall tolkas så, att det inte krävs att förvärv av någon särskild typ har skett, utan alla former av besittningstagande kan anses utgöra förvärv.

3) Artiklarna 2 w och 8.3 b i förordning nr 338/97 skall tolkas så, att de inte omfattar endast de innehavare som har förvärvat ett bearbetat exemplar mer än 50 år innan förordningen trädde i kraft.

4) Artikel 32 i kommissionens förordning (EG) nr 939/97 av den 26 maj 1997 om närmare föreskrifter för tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handel med dem och artikel 32 i kommissionens förordning (EG) nr 1808/2001 av den 30 augusti 2001 om närmare föreskrifter för tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 338/97 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handel med dem skall tolkas så, att det för undantag enligt artiklarna 8.3 och 2 w i förordning nr 338/97 visserligen inte krävs att ett intyg har utfärdats, men att det för ett sådant undantag likväl är nödvändigt att den administrativa myndigheten kan försäkra sig om att det aktuella exemplaret har förvärvats under de omständigheter som föreskrivs i artikel 2 w i förordning nr 338/97.

(1) - EGT L 61, s. 1.

(2) - EGT L 140, s. 9.

(3) - EGT L 250, s. 1.

(4) - Se artiklarna 2 aa och 18 b i kommissionens förslag av den 11 november 1991 till rådets förordning (EEG) om reglering av innehav av och handel med vilda djur och växter (EGT C 26, 1992, s. 1).

(5) - Min kursivering.