ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
27

Mot denna bakgrund beslutade Curtea de Apel Cluj att vilandeförklara målet och ställa följande frågor till domstolen: ”1) Kan en fysisk person som ingår ett bolagsavtal med andra fysiska personer – avseende ett bolag som inte utgör en juridisk person och som varken inger skattedeklaration eller är registrerat till skatt – i syfte att utföra ett framtida arbete (byggnad) på mark som hör till en av avtalsparternas personliga tillgångar, mot bakgrund av omständigheterna i det nationella målet, anses vara en beskattningsbar person med avseende på mervärdesskatt i den mening som avses i artikel 9.1 i direktiv [2006/112], när leveransen av byggnaderna på den mark som hör till en av avtalsparternas personliga tillgångar, i skattehänseende, inledningsvis behandlades av [skattemyndigheterna] som försäljning som hör till förvaltningen av sådana personers privata tillgångar? 2) Ska principerna om rättssäkerhet och om skydd för berättigade förväntningar och de andra allmänna principerna på mervärdesskatteområdet som följer av direktiv 2006/112, mot bakgrund av omständigheterna i det nationella målet tolkas så, att de utgör hinder för nationell praxis som innebär att [skattemyndigheterna], efter att inledningsvis ha påfört den fysiska personen skatt på inkomster som härrör från överlåtelse av egendom som utgör personliga tillgångar, utan att det har skett någon väsentlig ändring av primärrätten, på grundval av samma faktiska uppgifter, efter en period på två år, omprövar sin ståndpunkt och betecknar samma transaktioner som ekonomisk verksamhet som är mervärdesskattepliktig, varvid skattetilläggen beräknas retroaktivt? 3) Ska artiklarna 167, 168 och 213 i direktiv [2006/112], mot bakgrund av principen om skatteneutralitet, tolkas så, att de utgör hinder för att [skattemyndigheterna], under sådana omständigheter som föreligger i det nationella målet, nekar en beskattningsbar person rätt att dra av den ingående mervärdesskatt som ska betalas eller har betalats för varor och tjänster som använts för beskattningsbara transaktioner enbart av det skälet att personen inte var registrerad som beskattningsbar person med avseende på mervärdesskatt vid den tidpunkt då de aktuella tjänsterna tillhandahölls? 4) Kan bestämmelserna i artikel 179 i direktiv [2006/112], mot bakgrund av omständigheterna i det nationella målet, tolkas så, att de utgör hinder för nationella bestämmelser som föreskriver att en beskattningsbar person, som omfattas av de särskilda undantagsreglerna och som har ansökt om registrering till mervärdesskatt för sent, är skyldig att betala in den skatt som borde ha tagits ut, utan att vederbörande har rätt att dra av den avdragsgilla skatten för varje beskattningsperiod, en avdragsrätt som kan utövas senare vid ingivandet av mervärdesskattedeklarationen efter det att den beskattningsbara personen har registrerats till mervärdesskatt, vilket skulle kunna få följder för beräkningen av skattetillägg?”
10

Om han hade behållit sitt arbete i Nederländerna under hela år 2005 hade han, trots att han inte hade hemvist i Nederländerna, från sin skattepliktiga inkomst från tjänst för det året kunnat dra av det underskott som var hänförligt till bostaden och som följde av kostnaderna för det lån som han hade tagit för att förvärva bostaden, under förutsättning att han uppbar huvuddelen av sina inkomster i Nederländerna under det året.
6

Den som sagt upp sig från en tjänst som offentligt anställd och inom 30 dagar efter den dag då uppsägningen trädde i kraft, blir förmånsberättigad i den mening som avses i artikel 86.1 punkt 1 a eller c i lagen [av den 14 juli 1994], under förutsättning att vederbörande har varit oavbrutet offentliganställd under minst sex månader. Om vederbörande har varit offentliganställd under kortare tid än sex månader, ska denna period likställas med en sådan period som, enligt artikel 128 i lagen [av den 14 juli 1994], ska beaktas vid beräkningen av den minsta försäkringsperioden.”
2

Begäran har framställts i ett mål mellan å ena sidan Direction générale des douanes et droits indirects (generaldirektören för tullar och indirekta skatter), chef de l’Agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières (chefen för processavdelningen vid den nationella myndigheten för tullkontroll och tullutredningar) och direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon (den regionala tull- och skattemyndigheten i Lyon), och å andra sidan Utopia SARL (nedan kallat Utopia). Målet rör ett uppbördsbeslut som detta bolag har överklagat.
Det framgår av definitionen av vad som utgör en vara i artikel 3.3 i förordning nr 1907/2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), i dess lydelse enligt förordning nr 366/2011, att frågan huruvida ett föremål ska anses utgöra en vara i den mening som avses i denna förordning beror på tre omständigheter. För det första omfattar begreppet vara enbart föremål som har varit ”under produktion”. Detta begrepp avser således enbart förädlade föremål, i motsats till föremål i naturligt tillstånd. För det andra ska föremålet under produktionen få ”en särskild form, yta eller design”, med bortseende av andra egenskaper, till exempel fysiska eller kemiska sådana. För det tredje ska denna form, yta eller design, erhållna under produktionen, i större utsträckning än dess kemiska sammansättning bestämma föremålets funktion.

I de fall som omfattas av artikel 7.2 i förordning nr 1907/2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), i dess lydelse enligt förordning nr 366/2011, är producenten skyldig att lämna in en anmälan till Europeiska kemikaliemyndigheten (Echa) om den vara som producenten framställer eller sätter samman innehåller ämnen som inger mycket stora betänkligheter. När denna vara därefter används i ett senare led i produktionskedjan av en annan producent såsom en insatsvara vid framställningen av en sammansatt produkt, är inte denna andra producent också skyldig att lämna in en anmälan till Echa om att det aktuella ämnet ingår i varan. En sådan anmälan vore överflödig med hänsyn till den anmälan som lämnats in av varans producent. En sådan överflödig och onödig börda skulle rimma illa med proportionalitetsprincipen, om vilken det erinras i skäl 130 i samma förordning. De ovan anförda övervägandena gäller i tillämpliga delar för den anmälningsskyldighet som åligger importörerna enligt artikel 7.2 i förordning nr 1907/2006.

Av detta följer att det vid tillämpningen av artikel 7.2 i förordning nr 1907/2006 ankommer på producenten att för varje producerad vara fastställa huruvida den innehåller ett ämne som inger mycket stora betänkligheter och identifieras enligt artikel 59.1 i nämnda förordning i en koncentration på över 0,1 viktprocent, och på importören av en produkt som är sammansatt av flera varor att för varje vara fastställa huruvida den innehåller ett sådant ämne i en koncentration på över 0,1 viktprocent.

(se punkterna 61–63 och 83 samt domslutet)
25

Klaganden har under sin första grund kritiserat tribunalen för att dels kvalificera ett argument som en ny grund, dels grunda sig på en faktisk omständighet som inte förelåg. Under den andra grunden kritiseras de skäl som tribunalen angett gällande det faktum att klaganden inte hade delgetts skrivelsen med redogörelsen för de faktiska omständigheterna. Under den tredje grunden kritiseras tribunalen för att ha lämnat klagandens invändning om rättsstridighet med avseende på 2002 års riktlinjer om samarbete utan avseende. Under den fjärde grunden kritiseras de skäl i den överklagade domen som avser det som är utmärkande för den italienska marknaden för kranar och tillbehör samt relevansen av den bevisning som kommissionen grundat sig på i fråga om företagets delaktighet i överträdelsen på denna marknad. Under den femte grunden kritiseras den överklagade domen för att inte beakta de fel som kommissionen gjorde vid fastställandet av det bötesbelopp som klaganden påförts. Under den sjätte grunden kritiseras tribunalen för att ha konstaterat att kommissionen hade satt ned företagets böter i tillräcklig omfattning. Under den sjunde grunden har klaganden gjort gällande att tribunalen felaktigt slog fast att klagandens ansökningar om att tribunalen skulle vidta åtgärder för processledning var irrelevanta.
11

I artikel 3 i den gemensamma åtgärden definierades Eulex Kosovos uppgifter på följande sätt: ”För att genomföra den uppdragsbeskrivning som fastställs i artikel 2 ska Eulex Kosovo a) övervaka, vara mentor för och rådgivare till de behöriga Kosovoinstitutionerna på alla områden som berörs av den vidare rättsstatsprincipen (inbegripet tullmyndigheterna), samtidigt som vissa verkställande befogenheter bibehålls, b) säkerställa upprätthållande och främjande av rättsstatsprincipen, allmän ordning och säkerhet, bl.a. genom att, vid behov i samarbete med berörda internationella civila myndigheter i Kosovo, ändra eller upphäva operativa beslut som fattats av de behöriga Kosovomyndigheterna, c) hjälpa till att se till att alla Kosovomyndigheter som berörs av rättsstatsprincipen, bl.a. tullmyndigheterna, går fria från politisk inblandning, d) säkerställa att fall av krigsförbrytelser, terrorism, organiserad brottslighet, korruption, interetnisk och ekonomisk brottslighet samt andra grova brott utreds, lagförs, döms och verkställs korrekt enligt tillämplig lag, vid behov av internationella utredare, åklagare och domare tillsammans med Kosovos utredare, åklagare och domare eller på ett oberoende sätt, samt genom åtgärder som när så är lämpligt kan omfatta inrättande av samarbets- och samordningsstrukturer mellan polis- och åklagarmyndigheter, e) bidra till att stärka samarbete och samordning genom hela rättsprocessen, särskilt när det gäller organiserad brottslighet, f) bidra till kampen mot korruption, bedrägerier och ekonomisk brottslighet, g) bidra till genomförandet av Kosovos strategi för och handlingsplan mot korruption, h) ikläda sig andra former av ansvar, oberoende eller för att stödja de behöriga Kosovomyndigheterna, för att säkerställa bevarandet och främjandet av rättsstatsprincipen samt allmän ordning och säkerhet, i samråd med berörda rådsorgan, och i) se till att all verksamhet respekterar internationella normer när det gäller mänskliga rättigheter och integrering av ett jämställdhetsperspektiv.”
15

PFE överklagade avgörandet från Tribunale amministrativo regionale per la Sicilia (Siciliens regionala förvaltningsdomstol) till Consiglio di giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Regionen Siciliens förvaltningsöverdomstol). GSA ingav ett anslutningsöverklagande till Consiglio di giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Regionen Siciliens förvaltningsöverdomstol) och anförde att Tribunale amministrativo regionale per la Sicilia (Siciliens regionala förvaltningsdomstol), vid sin prövning av grunderna för huvudöverklagandet, inte hade iakttagit de principer om i vilken ordning överklaganden ska prövas, vilka slagits fast av Consiglio di Stato (Högsta förvaltningsdomstolen) i plenum i dom nr 4 av den 7 april 2011. Enligt den domen ska ett anslutningsöverklagande som avser att ifrågasätta huruvida huvudöverklagandet kan tas upp till prövning prövas med förtur och avgöras före huvudöverklagandet. Ett sådant anslutningsöverklagande kvalificeras i den nationella rättsordningen som ”exklusivt” eller ”paralyserande”, eftersom domstolen ska avvisa huvudöverklagandet, utan att göra någon prövning i sak, om det konstateras att det finns fog för anslutningsöverklagandet.
13

Artiklarna 1–3 i det omtvistade beslutet, i dess lydelse enligt beslut K(2008) 2974 slutlig, har följande lydelse: ”Artikel 1 Följande företag har överträtt artikel 81 [EG] och, från och med den 1 januari 1994, artikel 53 i EES-avtalet genom att under angivna perioder delta i ett enda, fortlöpande avtal och i samordnade förfaranden inom sektorn för [CR]: a) Bayer …: 13 maj 1993–13 maj 2002, b) [EI DuPont]: 13 maj 1993–13 maj 2002, DuPont Performance Elastomers SA, DuPont Performance Elastomers LLC och [Dow]: 1 april 1996–13 maj 2002, c) Denki Kagaku Kogyo K.K. [nedan kallat Denki Kagaku Kogyo] och Denka Chemicals …: 13 maj 1993–13 maj 2002, d) Eni … och Polimeri Europa [sedermera Versalis]: 13 maj 1993–13 maj 2002, e) Tosoh [Corp.] och Tosoh Europe …: 13 maj 1993–13 maj 2002. Artikel 2 För de överträdelser som anges i artikel 1 åläggs de nedan angivna företagen härmed följande böter: a) Bayer …: 0 euro. 0 [euro], b) [EI DuPont]: 59250000 [euro]; [därav] solidariskt med i) DuPont Performance Elastomers SA: 44250000 [euro] och ii) DuPont Performance Elastomers LLC: 44250000 [euro] och iii) [Dow]: 44250000 [euro], c) Denki Kagaku Kogyo … och Denka Chemicals …, solidariskt: 47000000 [euro], d) Eni … och Polimeri Europa [sedermera Versalis], solidariskt: 132160000 [euro], e) Tosoh [Corp.] och Tosoh Europe …, solidariskt: 4800000 [euro], f) [Dow]: 4425000 [euro]. … Artikel 3 De ovannämnda företagen ska, om de inte redan upphört med den överträdelse som avses i artikel 1, göra detta omedelbart. De ska avstå från att upprepa varje åtgärd eller beteende som angetts i artikel 1 och från varje åtgärd eller beteende som har samma eller liknande syfte eller verkningar.”
48

I den första grundens tredje del har Dolebolagen gjort gällande att tribunalen gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och åsidosatt deras rätt till försvar när den slog fast att bilaga C 7 till Dolebolagens replik inte kunde tas upp till sakprövning. Det var i syfte att bestrida flera av kommissionens påståenden i dess svarsinlaga, bland annat att Dolebolagen lämnat redogörelser som utgjorde medgivanden av att referenspriserna var knutna till de faktiska priserna, som de gav in nämnda bilaga C 7, av vilken det framgår att nämnda redogörelser saknar relevans i förevarande fall, eftersom de tagits ur sitt sammanhang.
54

Det ska således konstateras att den del av förmånen som svarar mot den period under vilken den berörda i princip hade rätt till dispens från anslutning, men under vilken denna rätt inte utnyttjats, omfattas av begreppet ”frivillig försäkring eller frivillig fortsättningsförsäkring” i den mening som avses i artikel 46a.3 c i förordning nr 1408/71, om den fortsatta anslutningen under perioden i fråga påverkar försäkringsperioderna och således även storleken på den berördas framtida ålderspension.
29

a) Produktion av olja och naturgas med en kapacitet på minst 500 ton per dag och per schakt för olja och minst 500 000 m3 per dag och per schakt för naturgas b) …
29

Det infördes emellertid övergångsbestämmelser enligt vilka personer som vid tidpunkten för de nya bestämmelsernas ikraftträdande har rätt till ersättning enligt TW och som vid detta datum inte är bosatta i Nederländerna, ”1. under det första året efter denna lags ikraftträdande [det vill säga under år 2000] erhåller [hela] det belopp som de hade haft rätt till om de hade varit bosatta i Nederländerna, 2. under det andra året efter denna lags ikraftträdande [det vill säga under år 2001] erhåller två tredjedelar av det belopp som de hade haft rätt till om de hade varit bosatta i Nederländerna, 3. under det tredje året efter denna lags ikraftträdande [det vill säga under år 2002] erhåller en tredjedel av det belopp som de hade haft rätt till om de hade varit bosatta i Nederländerna.”
9

I 2 § styckena 1 och 2 första meningen AltTZG föreskrivs följande: ”1) Förmånerna beviljas arbetstagare 1. som har fyllt 55 år, 2. som, efter den 14 februari 1996 och på grund av ett avtal med sina arbetsgivare som ska löpa minst fram till det att en ålderspension kan tas ut, har reducerat sin arbetstid till halva den veckoarbetstid som arbetstagaren hittills har fullgjort, och som har en anställning och omfattas av den obligatoriska arbetslöshetsförsäkringen i den mening som avses i bok III i SGB (delpension), och 3. som under de fem år som föregår delpensionen under minst 1080 kalenderdagar har haft en anställning som omfattas av den obligatoriska arbetslöshetsförsäkringen i den mening som avses i bok III i SGB. ... 2) För det fall att delpensionsavtalet föreskriver andra perioder av veckoarbetstid eller en annan spridning av veckoarbetstiden, är villkoret i stycke 1 punkt 2 också uppfyllt när 1. den genomsnittliga veckoarbetstiden under högst tre år eller, när det är fråga om en reglering i ett kollektivavtal, i ett företagsavtal – för det fall att kollektivavtalet tillåter detta –, eller i en förordning rörande kyrkor och offentliga religiösa samfund, under högst sex år inte överskrider hälften av den veckoarbetstid som arbetstagaren fullgjort fram till dess, och arbetstagaren haft en anställning som omfattas av den obligatoriska arbetslöshetsförsäkringen i den mening som avses i bok III i SGB, och 2. lönen under perioden med delpension och det lönetillägg som avses i 3 § stycke 1 punkt 1 a [AltTZG] betalas ut kontinuerligt.”
28

I 2 § FreizügG/EU föreskrivs följande beträffande rätten till inresa och uppehåll: ”(1) Unionsmedborgare som åtnjuter fri rörlighet och deras familjemedlemmar har rätt att resa in och uppehålla sig i Förbundsrepubliken Tyskland i enlighet med bestämmelserna i denna lag. (2) Följande personer åtnjuter fri rörlighet i enlighet med gemenskapsrätten: 1. Unionsmedborgare som vill uppehålla sig i landet som arbetstagare, för att söka arbete eller genomgå en yrkesutbildning. … 5. Unionsmedborgare vilka inte utövar förvärvsverksamhet, under de förutsättningar som anges i 4 §. 6. Familjemedlemmar under de förutsättningar som anges i 3 och 4 §§. … (4) För unionsmedborgare krävs inte något visum för inresa i Förbundsrepubliken och inte något uppehållstillstånd för vistelse där. … (5) Det räcker att unionsmedborgarna innehar ett giltigt identitetskort eller pass för att de ska kunna uppehålla sig i Förbundsrepubliken i högst tre månader. Familjemedlemmar som inte är unionsmedborgare har samma rättigheter under förutsättning att de innehar pass (eller en handling som ersätter pass), vilket godkänts eller har utfärdats i vederbörlig ordning, och följer med eller ansluter sig till unionsmedborgaren. … (7) Fastställelse av att den rättighet som avses i punkt 1 inte föreligger kan ske om det är klarlagt att den berörda personen har förlett myndigheterna att tro att vederbörande uppfyllde de ställda kraven genom att använda förfalskade eller manipulerade handlingar eller genom att agera bedrägligt. Fastställelse av att den rättighet som avses i punkt 1 inte föreligger kan också ske med avseende på en familjemedlem som inte är unionsmedborgare när det är klarlagt att vederbörande inte följer med eller ansluter sig till unionsmedborgaren för att upprätta eller bevara familjegemenskapen. I ett sådant fall kan den familjemedlem som inte är unionsmedborgare nekas uppehållskort eller visum. Alternativt kan personens uppehållskort dras in. Beslut som antas med stöd av första – tredje meningen ska vara skriftliga.”
17

I artikel 9.3 och 9.5 i övergångs- och slutbestämmelserna i KSO föreskrivs följande: ”3. Vid fastställande av den försäkringsperiod som ska läggas till grund vid pensioneringen ska det även beaktas en sådan period under vilken den berörda personen uppnått den ålder som anges i artikel 68 första och andra styckena men under vilken det fattas fem års inbetalningar för att pensionsrätten ska inträda samt under vilken det har skett inbetalning av försäkringspremier som beräknats på grundval av den minimilön som egenföretagare har rätt till och som fastställts enligt lagen om finansering av den obligatoriska statliga socialförsäkringen den dag då dessa inbetalningar gjordes, såvida denna period inte räknas som försäkringsperiod enligt någon annan bestämmelse i denna lag. … 5. För en sådan försäkringsperiod som den försäkrade kan förvärva enligt punkt 3 inträder pensionsrätten den dag då socialförsäkringsinbetalningarna görs eller den dag då avbetalningsplanen för inbetalningarna godkänns.”
9

Av begäran om förhandsavgörande framgår att Elena Petru sedan flera år tillbaka lider av en allvarlig kärlsjukdom. Under år 2007 fick hon en hjärtinfarkt som ledde till att hon senare opererades. Under år 2009 försämrades hennes hälsotillstånd, varför hon lades in på Institutul de Boli Cardiovasculare (institutet för hjärt- och kärlsjukdomar) i Timișoara (Rumänien). Efter medicinska undersökningar på institutet beslutades det att Elena Petru skulle opereras med öppen bröstkorg för att ersätta mitralisklaffen och lägga in två klaffproteser.
9

I artikel 16 i lag nr 183 av den 4 november 2010 om uppgifter som åligger regeringen såvitt avser slitsamma yrken, omorganisation av organ, ledigheter, tjänstledigheter och tillfällig frånvaro, sociala skyddsåtgärder, arbetsförmedling, främjande av sysselsättning, lärlingssystem och anställning av kvinnor, åtgärder mot icke deklarerat arbete och åtgärder för anställning i den offentliga sektorn och arbetstvister (Deleghe al Governo in materia di lavori usuranti, di riorganizzazione di enti, di congedi, aspettative e permessi, di ammortizzatori sociali, di servizi per l’impiego, di incentivi all’occupazione, di apprendistato, di occupazione femminile, nonché misure contro il lavoro sommerso e disposizioni in tema di lavoro pubblico e di controversie di lavoro, ordinarie tillägg till GURI nr 262 av den 9 november 2010, nedan kallad lag nr 183/2010), föreskrivs att när de bestämmelser som infördes genom artikel 73 i lagdekret nr 112 av den 25 juni 2008 (ordinarie tillägg till GURI nr 147 av den 25 juni 2008) tillämpas för första gången, har de offentliga organ som avses i artikel 1.2 i lagstiftningsdekret nr 165 av den 30 mars 2001, i ändrad lydelse, rätt att inom 180 dagar från den tidpunkt då lag nr 183/2010 trädde i kraft och om principen om god förvaltning och principen om tro och heder iakttas, besluta att ompröva beslut att omvandla en heltidsanställning till en deltidsanställning vilka hade antagits redan före ikraftträdandet av nämnda lagdekret nr 112 från år 2008 som i ändrad lydelse omvandlats till lag nr 133 av den 6 augusti 2008 (ordinarie tillägg till GURI nr 195 av den 21 augusti 2008).
4

I artikel 21.1 i nämnda dekret, vilken var tillämplig på produktion av stallgödsel i regionen Flandern, föreskrevs följande: ”En grundavgift BH1 tas ut på produktion av stallgödsel och betalas till Mestbank [en enhet inom VLM], av varje producent vars produktion av stallgödsel MPp, under föregående kalenderår, överstiger 300 kg fosforpentoxid. Grundavgiftens storlek beräknas enligt följande formel: BH1 = (MPp ? Xdmp) + (MPBn ? Xdmn) eller — MPp = bruttoproduktionen av stallgödsel uttryckt i kg P2O5 — MPBn = bruttoproduktionen av stallgödsel uttryckt i kg N — Xdmp = avgiftsnivån för produktion av stallgödsel i EUR/kg P2O5; — Xdmn = avgiftsnivån för produktion av stallgödsel i EUR/kg N. För tillämpningen av dessa bestämmelser ska med bruttoproduktion av stallgödsel uttryckt i kg N förstås: produktionen hos det genomsnittliga kreaturbeståndet under föregående kalenderår och motsvarande bruttomängd exkrementer per djur, uttryckt i kg N. Det genomsnittliga kreaturbeståndet för varje art bestäms genom att dividera de djurkvoter som registreras varje månad med tolv. Bruttomängden exkrementer per djur uttryckt i kg N fastställs schablonmässigt eller i reella tal med tillämpning av exkrementbalansen i artikel 20b.5. Ovannämnda avgifter beräknas enligt följande: — Xdmp = 0,0111 EUR/kg P2O5; — Xdmn = 0,0111 EUR/kg N.”
20

Passagerarna befinner sig under en flygning i ett slutet utrymme, står under lufttrafikföretagets anvisningar och kontroll, och, på grund av tekniska skäl och säkerhetsskäl är deras möjlighet att kommunicera med yttervärlden mycket begränsade. Under sådana förhållanden kan passagerarna inte utan avbrott sköta sina privata, sociala, familje- eller yrkesangelägenheter. Det är först när flygningen är avslutad som de kan återgå till sina vanliga rutiner.