SV Europeiska unionens officiella tidning C 63/18

Överklagande ingett den 22 november 2010 av Tomra Systems ASA, Tomra Europe AS, Tomra Systems GmbH, Tomra Systems BV, Tomra Leergutsysteme GmbH, Tomra Systems AB, Tomra Butikksystemer AS av den dom som tribunalen (femte avdelningen) meddelade den 9 september 2010 i mål T-155/06, Tomra Systems ASA, Tomra Europe AS, Tomra Systems GmbH, Tomra Systems BV, Tomra Leergutsysteme GmbH, Tomra Systems AB, Tomra Butikksystemer AS mot Europeiska kommissionen

(Mål C-549/10 P)

2011/C 63/36

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Tomra Systems ASA, Tomra Europe AS, Tomra Systems GmbH, Tomra Systems BV, Tomra Leergutsysteme GmbH, Tomra Systems AB, Tomra Butikksystemer AS (ombud: O.W. Brouwer, advocaat och A.J. Ryan, solicitor)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen

Klagandenas yrkanden

Klagandena yrkar att domstolen ska

— upphäva den dom som tribunalen meddelade, på det sätt som yrkats i överklagandet,

— avgöra tvisten slutligt och ogiltigförklara beslutet eller i vart fall sätta ned bötesbeloppet och i andra hand, om domstolen inte själv slutligt avgör tvisten, återförvisa målet till tribunalen för avgörande i enlighet med domstolens bedömning, och

— förplikta kommissionen att bära rättegångskostnaderna vid tribunalen och domstolen, såvida inte domstolen finner att beslut om rättegångskostnader ska meddelas senare.

Grunder och huvudargument

Överklagandet avser den dom som tribunalen meddelade den 9 september 2010 i mål T-155/06, Tomra Systems ASA, Tomra Europe AS, Tomra Systems GmbH, Tomra Systems BV, Tomra Leergutsysteme GmbH, Tomra Systems AB, Tomra Butikksystemer AS mot Europeiska kommissionen (nedan kallad domen) i vilken klagandenas talan mot Europeiska kommissionens beslut att klagandenas handlande kunde utestänga konkurrenter från marknaden för returmaskiner ogillades.

Sökandena yrkar att Europeiska unionens domstol ska upphäva domen, eftersom tribunalen har gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning samt begått rättegångsfel när den slog fast att sökandenas handlande kunde utestänga konkurrenter från marknaden för returmaskiner. I det här hänseendet anför klagandena följande grunder:

i) Tribunalen har gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning vid sin prövning av Europeiska kommissionens bedömning att det förelåg en konkurrensbegränsade avsikt att utestänga konkurrenter från marknaden. Genom att endast kräva att Europeiska kommissionen inte skulle dölja handlingar, förnekade tribunalen underförstått att den skulle göra en fullständig prövning av Europeiska kommissionens beslut genom att tillämpa artikel 82 i EG-fördraget (nu artikel 102 FEUF) och underlät även att uppfylla skyldigheten att utföra en begränsad prövning för att fastställa att den bevisning som Europeiska kommissionen grundade sig på var korrekt, tillförlitlig, följdriktig, fullständig och tillräcklig för den slutsats som kommissionen hade dragit därav.

ii) Vidare har tribunalen gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning samt underlåtit att ge en tillräcklig och adekvat motivering vad avser den del av den totala efterfrågan som avtalet skulle omfatta för att utgöra missbruk. I domen används endast odefinierade och oklara begrepp för att beskriva den utestängda delen av efterfrågan, trots att det i domen borde ha krävts tydliga bevis för att blockering av en viss del av efterfrågan utgjorde missbruk samt att tribunalen borde ha gett en tillräcklig och adekvat motivering i det hänseendet.

iii) Tribunalen har dessutom begått rättegångsfel och gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning vid prövningen av retroaktiva rabatter. Tribunalen missuppfattade och underlät därmed att på ett korrekt sätt beakta klagandenas argument om retroaktiva rabatter. Tribunalen har vidare gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning genom att inte kräva av Europeiska kommissionen att visa att de retroaktiva rabatter som klagandena använde ledde till priser som var lägre än kostnaderna.

iv) Tribunalen har gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och underlåtit att ge en adekvat motivering. Efter att ha underkänt klagandenas argument att tribunalen i sin bedömning skulle beakta huruvida avtalen var bindande exklusiva avtal enligt nationell rätt, har tribunalen inte, när den fastställde huruvida avtal i vilka klagandena utnämns till privilegierad, huvudsaklig eller förste leverantör kunde kvalificeras som exklusiva, beaktat och prövat huruvida alla de aktuella avtalen innehöll incitament att köpa enbart från klagandena.