27

Mot denna bakgrund beslutade Juzgado de Primera Instancia de Jerez de la Frontera (förstainstansdomstol i Jerez de la Frontera) att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfrågor till EU-domstolen: ”1) Utgör [artiklarna 3.1, 3.2, 6.1 och 7.1 i direktiv 93/13] och direktivets syfte hinder för en nationell lagstiftning, i vilken det föreskrivs ett förfarande, som det i artikel 250.1 led 7 [i civilprocesslagen], i vilket den nationella domstolen är skyldig att meddela ett avgörande där det slås fast att besittningen till en bostad ska övergå till den person som tilldelats fastigheten i ett utomrättsligt förfarande för utmätning av intecknad egendom och i vilket det på grund av de gällande reglerna i artikel 129 i hypotekslagen … och artiklarna 234–236-o i [hypoteksförordningen] … varken finns någon möjlighet för domstolen att ex officio pröva om det finns oskäliga avtalsvillkor, eller för gäldenären att på ett effektivt sätt invända att det finns sådana villkor och på så sätt hindra utmätningen, vare sig i samband med den utomrättsliga utmätningen av den intecknade egendomen eller i samband med det självständiga domstolsförfarandet? 2) Utgör de ovannämnda bestämmelserna i [direktiv 93/13] och direktivets syfte hinder för en bestämmelse, som [den som följer av ändringen av hypotekslagen genom lag 1/2013], enligt vilken notarius publicus får vilandeförklara ett utomrättsligt förfarande för utmätning av intecknad egendom som redan hade påbörjats då lag 1/2013 trädde i kraft, endast om konsumenten kan styrka att denne har väckt talan om att ett villkor i det avtal om hypotekslån som ligger till grund för den utomrättsliga försäljningen eller som bestämmer det belopp som kan utmätas genom försäljningen av den intecknade egendomen är oskäligt, och under förutsättning att konsumenten har väckt denna självständiga talan inom en månad från det att lag 1/2013 offentliggjordes, utan att denna frist har delgetts konsumenten personligen, och innan notarius publicus har fattat beslut om tilldelningen? 3) Ska de ovannämnda bestämmelserna i [direktiv 93/13] och direktivets syfte samt den skyldighet som följer av direktivet för nationella domstolar att ex officio, utan att konsumenten behöver yrka det, pröva om det finns oskäliga villkor i konsumentavtal tolkas så att de gör det möjligt för den nationella domstolen att i sådana förfaranden som det som föreskrivs i artikel 250.1 led 7 i [civilprocesslagen] eller i det förfarande för ”utomrättslig försäljning” som regleras i artikel 129 i [hypotekslagen], avstå från att tillämpa den nationella rätten när denna inte medger en sådan domstolsprövning ex officio, mot bakgrund av att bestämmelserna i direktiv [93/13] är tydliga och att [EU-domstolen] upprepade gånger har slagit fast att nationella domstolar är skyldiga att ex officio pröva om det finns oskäliga avtalsvillkor i tvister rörande konsumentavtal? 4) Utgör de ovannämnda bestämmelserna i direktiv [93/13] och direktivets syfte hinder för en sådan nationell bestämmelse som artikel 129 i [hypotekslagen], i dess lydelse enligt lag 1/2013, enligt vilken det enda effektiva rättsmedlet för att skydda de konsumenträttigheter som fastställs i direktiv [93/13], vid utomrättsliga förfaranden för utmätning av intecknad egendom, är en möjlighet för notarius publicus att upplysa om att det finns oskäliga avtalsvillkor eller en möjlighet för den gäldenär, en konsument, mot vilken den utomrättsliga utmätningen riktar sig, att väcka talan i ett självständigt domstolsförfarande innan notarius publicus har tilldelat den utmätta fastigheten? 5) Utgör de ovannämnda bestämmelserna i [direktiv 93/13] och direktivets syfte hinder för sådana nationella bestämmelser som artikel 129 i [hypotekslagen], i dess lydelse enligt lag 1/2013, och artiklarna 234–236 i [hypoteksförordningen], genom vilka det införs ett utomrättsligt förfarande för utmätning av intecknad egendom vid avtal om hypotekslån mellan näringsidkare och konsumenter, där det inte finns någon möjlighet för en domstol att ex officio pröva om avtalsvillkoren är oskäliga?”