ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5

I 9 § första och tredje styckena i lagen om accis på alkohol och alkoholdrycker (1471/1994), i den lydelse som var tillämplig till och med den 31 december 2014, föreskrevs följande: ”Om den accisskyldige lämnar en tillförlitlig utredning om att ölet har producerats i ett bryggeri som i rättsligt och ekonomiskt hänseende är oberoende av andra bryggerier, som utövar sin verksamhet fysiskt åtskilt från andra bryggerier och inte brygger på licens och som per kalenderår producerar högst 10000000 liter öl, sänks den accis på alkoholdrycker som ska betalas på ölet med 1) 50 procent för den del av bryggeriets ölproduktion per kalenderår som inte överstiger 200000 liter, 2) 30 procent för den del av bryggeriets ölproduktion per kalenderår som överstiger 200000 liter men inte 3000000 liter, 3) 20 procent för den del av bryggeriets ölproduktion per kalenderår som överstiger 3000000 liter men inte 5500000 liter, 4) 10 procent för den del av bryggeriets ölproduktion per kalenderår som överstiger 5500000 liter men inte 10000000 liter. … Om två eller flera bryggerier som avses i 1 mom. samarbetar inom produktionen eller verksamheten, anses det inte betyda att de i rättsligt eller ekonomiskt hänseende är beroende av varandra. Som samarbete inom produktionen eller verksamheten betraktas anskaffning av råvaror och förnödenheter som behövs vid öl-framställningen samt förpackning, marknadsföring och distribution av öl. Ett villkor när detta moment tillämpas är dock att bryggeriernas sammanlagda ölproduktion per kalenderår är högst 10000000 liter.”
16

Bland de villkor som föreskrevs i avtalet fanns bland annat skyldigheten för UM:s far att inom tio år efter ingåendet av avtalet bygga ett tvåfamiljshus på fastigheten samt villkoret att UM och hans hustru fortfarande skulle vara gifta och att hon fortfarande skulle vara i livet. I det motsatta fallet föreskrevs i avtalet att UM skulle vara den enda förmånstagaren. UM:s far gav även tillstånd till att äganderättsövergången skulle skrivas in i det österrikiska fastighetsregistret, efter uppvisande av ett officiellt dödsbevis och bevis för att villkoren för att verkställa överlåtelsen var uppfyllda. Innan UM:s far avled den 13 maj 2018 i Köln (Tyskland) hade äktenskapet mellan UM och hans hustru upplösts, varefter hon hade avlidit.
50

I detta avseende framgår det för det första av artikel 168 i mervärdesskattedirektivet att det, för att rätten till avdrag ska kunna utnyttjas, krävs att den berörda personen är en ”beskattningsbar person” i den mening som avses i direktivet och för det andra att de varor eller tjänster som åberopats som grund för ett sådant avdrag ska ha använts av den beskattningsbara personen i ett senare led för dennes beskattade transaktioner och att dessa varor eller tjänster levererats respektive tillhandahållits i ett tidigare led av en annan beskattningsbar person (dom av den 5 juli 2018, Marle Participations, C‑320/17, EU:C:2018:537, punkt 26 och där angiven rättspraxis, och dom av den 3 juli 2019, The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge, C‑316/18, EU:C:2019:559, punkt 23).
21

I skäl 28 i förordningen, som återfinns under samma del B, under rubriken ”likadan produkt”, anges följande: ”Myndigheterna i en av medlemsstaterna påpekade att uttrycket ’aducerat’, enligt de förklarande anmärkningarna till [KN], inbegriper segjärn (identiskt med duktilt gjutjärn). Även om det inte rapporterats om någon försäljning av gängade rördelar tillverkade av duktilt gjutjärn av någon berörd part under undersökningsperioden finns det bevis som styrker att detta är möjligt. Eftersom dessa rördelar har samma grundläggande fysiska egenskaper som de undersökta gängade aducerade rördelarna, anses det vara lämpligt att klargöra att duktila järnprodukter omfattas av förfarandet och åtgärderna.”
16

För det andra har den hänskjutande domstolen påpekat att 9 § första stycket led 2 utlänningslagen ska läsas tillsammans med 9 § c första stycket led 1 i samma lag. Av detta följer att den åldersgräns som föreskrivs i utlänningslagens 9 § första stycket led 2 inte utgör ett absolut villkor, eftersom ett uppehållstillstånd fortfarande kan utfärdas till ett barn under 18 år med stöd av 9 § c första stycket led 1, under förutsättning att mycket särskilda skäl, bland annat familjens enhet och barnets bästa, talar för detta.
17

Programvaran SC får endast användas tillsammans med DBKAG:s övriga programvaror. DBKAG har nämligen varit tvungen att anpassa sin datamiljö till behoven hos programvaran SC och fastställa de parametrar (bland annat beräkningsmetoderna) som programmet ska använda. Tack vare gränssnitten till DBKAG:s andra program matas de uppgifter om kurser och marknadsvärden som DBKAG har samlat in och som är nödvändiga för SC:s beräkningar automatiskt och dagligen in i programmet för programvaran SC. Genom denna programvara beräknas således risk- och avkastningsindikatorerna på grundval av uppgifter som DBKAG har samlat in. De risk- och avkastningsindikatorer som beräknats genom programvaran SC används därefter av DBKAG för att upprätta rapporter i syfte att uppfylla lagstadgade informationsskyldigheter gentemot myndigheter och investerare avseende risk- och avkastningshantering.
16

I artikel 57 i förordningen, med rubriken ”Införsel och återinförsel till [unionen] av personliga tillhörigheter eller hushållsföremål”, föreskrivs följande: ”1. Undantaget från artikel 4 i förordning (EG) nr 338/97 för personliga tillhörigheter eller hushållsföremål enligt artikel 7.3 i den förordningen skall inte gälla för exemplar som används för kommersiell förtjänst, säljs, visas för kommersiella ändamål, bevaras för försäljning, saluförs eller transporteras för försäljning. … 3. Första gången en person som har sin permanenta bosättning i [unionen] för in personliga tillhörigheter eller hushållsföremål, inbegripet jakttroféer, som innefattar exemplar av de arter som förtecknas i bilaga B till förordning (EG) nr 338/97 i [unionen], skall det inte krävas att ett importtillstånd visas upp för tullen, om originalet av ett exportdokument eller återexportdokument och en kopia av detta kan visas upp. … 4. När en person som har sin permanenta bosättning i [unionen] återinför i [unionen] personliga tillhörigheter eller hushållsföremål, inbegripet jakttroféer, som innefattar exemplar av de arter som förtecknas i bilaga A eller B till förordning (EG) nr 338/97, skall det inte krävas att ett importtillstånd visas upp för tullen, förutsatt att ett av följande dokument uppvisas: a) Den av tullen påtecknade innehavarens kopia (blankett 2) av ett tidigare använt gemenskapstillstånd för import eller export. b) Kopian av det exportdokument eller återexportdokument som avses i punkt 3. c) Bevis för att exemplaren förvärvats inom [unionen]. 5. Med avvikelse från punkterna 3 och 4 ska uppvisande av importtillstånd eller (åter)exporttillstånd inte krävas för införsel eller återinförsel till gemenskapen av följande föremål som förtecknas i bilaga B till förordning (EG) nr 338/97: a) Högst 125 g kaviar av störarter (Acipenseriformes spp.) per person, i behållare som är individuellt märkta … …”
8

Från och med den 2 april 2007 förhandlade Sony NEC Optiarc, genom sitt dotterbolag Sony Optiarc America (tidigare Sony NEC Optiarc America Inc.), om och erhöll, till följd av upphandlingsförfaranden, kontrakt samt mottog beställningar från åtminstone Dell Inc. avseende optiska diskenheter. Sony NEC Optiarc och Sony NEC Optiarc America kallas gemensamt Sony Optiarc i det omtvistade beslutet. ”Sony/Optiarc” används däremot i det omtvistade beslutet som beteckning för duon Sony Corporation och Sony Optiarc, vilka gemensamt har gjort muntliga uttalanden och besvarat kommissionens framställningar med begäran om upplysningar. Efter den 1 september 2007 fortsatte Sony NEC Optiarc att delta i de anbudsförfaranden som organiserades av Dell. Bolaget biträddes av en person som var anställd hos Sony Electronics (Singapore) Pte. Ltd, som agerade för Sony Optiarcs räkning och på grundval av företagets instruktioner.
7

Den 5 mars och den 29 oktober 2013 inledde kommissionen ett överträdelseförfarande i enlighet med artikel 11.6 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 [EG] (EGT L 1, 2003, s. 1) mot HSBC, Barclays, Crédit agricole SA och Crédit agricole Corporate and Investment Bank (nedan kallade Crédit agricole), Deutsche Bank AG, Deutsche Bank Services (Jersey) Ltd och DB Group Services (UK) Ltd (nedan kallade Deutsche Bank), JP Morgan Chase & Co., JP Morgan Chase Bank National Association och JP Morgan Services LLP (nedan kallade JP Morgan Chase), Royal Bank of Scotland plc och the Royal Bank of Scotland Group plc (nedan kallade RBS), samt Société générale.
23

I artikel 9 i lagdekret nr 49/2003, med rubriken ”Återbetalning av överskjutande avgift, föreskrivs följande: ”1. Vid utgången av varje period ska Agea: a) redovisa de levererade mjölkkvantiteterna och den sammanlagda avgift som uppköparna betalat efter att de fullgjort sina skyldigheter enligt artikel 5, b) beräkna den sammanlagda nationella avgift som ska betalas till Europeiska unionen till följd av överskottsproduktion som levererats, c) beräkna beloppet för den överskjutande avgiften. … 3. Det belopp som avses i punkt 1 c, med avdrag för den provision som avses i punkt 2, ska fördelas mellan de producenter som har tilldelats en kvot och som har betalat avgiften på grundval av följande kriterier och i denna ordning: a) producenter för vilka hela eller en del av den avgift som dessa ska betala har uppburits felaktigt eller inte längre ska betalas, b) producenter som äger anläggningar i bergsområden … c) producenter som äger anläggningar i mindre gynnade områden …, c bis) producenter som på grund av ett beslut från den behöriga hälsovårdsmyndigheten har förbjudits att förflytta djur i områden som drabbats av infektionssjukdomar under minst 90 dagar under en handelsperiod, och som av denna anledning har tvingats att producera en högre kvantitet än, … 4. När summan av dessa återbetalningar är lägre än det belopp som stadgas i punkt 3, ska återstoden fördelas mellan de producenter som har tilldelats en kvot och som har betalat avgiften, med undantag för dem som har överskridit sin individuella referenskvantitet med mer än 100 procent, på grundval av följande kriterier och i denna ordning …”
2

Begäran har framställts i ett mål mellan, å ena sidan, Stichting Cartel Compensation (nedan kallat SCC) och Equilib Netherlands BV (nedan kallat Equilib) och, å andra sidan, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Deutsche Lufthansa AG, Lufthansa Cargo AG, British Airways plc, Air France SA, Singapore Airlines Ltd, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd, Swiss International Air Lines AG, Air Kanada, Cathay Pacific Airways Ltd, Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden, SAS AB och SAS Cargo Group A/S, vilka är svarande i det nationella målet. Målet rör ersättning för den skada som vållats genom att dessa flygbolag åsidosatt artikel 81 EG.
100

För det andra har klaganden gjort gällande att motiveringen i det omtvistade beslutet har ersatts vad gäller identifieringen av syftet med referenssystemet. Klaganden har gjort gällande att syftet att ”säkerställa en viss konsekvens mellan den skattemässiga och den redovisningsmässiga behandlingen av mervärdet”, som nämns i punkt 117 i den överklagade domen, varken nämns i det omtvistade beslutet eller i de yttranden som Konungariket Spanien gav in under det administrativa förfarandet. Klaganden har vidare hävdat att påståendet att skattebestämmelserna om mervärde har ett sådant syfte under alla omständigheter är godtyckligt och ogrundat.
15

Vid kontrollen ombads föraren att styrka sitt arbete under innevarande dag och under de föregående 28 dagarna. Det konstaterades då att fordonet under nio dagar under perioden den 5–16 mars 2013 hade förts utan att förarkortet hade satts in i färdskrivaren.
3

I artikel 4.1 b och c och 4.4 i direktivet föreskrivs följande: ”1. Vid genomförande av de åtgärdsprogram som anges i förvaltningsplanerna för avrinningsdistrikt skall medlemsstaterna … b) när det gäller grundvatten i) genomföra de åtgärder som är nödvändiga för att förebygga eller begränsa att föroreningar kommer ut i grundvattnet samt att förebygga en försämring av statusen hos alla grundvattenförekomster, om inte annat följer av tillämpningen av punkterna 6 och 7 och utan att det påverkar tillämpningen av punkt 8 i denna artikel och om inte annat följer av tillämpningen av artikel 11.3 j, ii) skydda, förbättra och återställa alla grundvattenförekomster, säkerställa en balans mellan uttag och grundvattenbildning i syfte att uppnå en god grundvattenstatus senast 15 år efter detta direktivs ikraftträdande, i enlighet med bestämmelserna i bilaga V, om inte annat följer av tillämpningen av de förlängningar som beslutats i enlighet med punkt 4, och av tillämpningen av punkterna 5, 6 och 7 och utan att det påverkar tillämpningen av punkt 8 i denna artikel och om inte annat följer av tillämpningen av artikel 11.3 j, iii) genomföra de åtgärder som är nödvändiga för att motverka varje eventuell betydande tendens till ökning av koncentrationen av alla föroreningar som orsakas av mänsklig verksamhet för att gradvis minska föroreningen av grundvattnet, … c) när det gäller skyddade områden åstadkomma överensstämmelse med alla normer och mål senast 15 år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande, om inte annat anges i den gemenskapslagstiftning enligt vilken de enskilda skyddade områdena har fastställts. … 4. De tidsfrister som fastställs enligt punkt 1 kan förlängas i syfte att stegvis nå målen för vattenförekomster, under förutsättning att ingen ytterligare försämring av en påverkad vattenförekomsts status äger rum, när samtliga följande villkor är uppfyllda: …”
12

Artikel 1 i Legge Regione Sicilia n. 12 – Interventi per favorire il risanamento e il reintegro degli allevamenti zootecnici colpiti dalla tubercolosi, dalla brucellosi e da altre malattie infettive e diffusive e contributi alle associazioni degli allevatori (Siciliens regionallag nr 12 om åtgärder för att främja sanering och återställande av djuruppfödningsanläggningar som drabbats av tuberkulos, brucellos eller andra smittsamma infektionssjukdomar samt bidrag till sammanslutningar av uppfödare) av den 5 juni 1989 (Gazzetta ufficiale della Regione Sicilia nr 28 av den 7 juni 1989) (nedan kallad regionallag nr 12/1989), har följande lydelse: ”1. För sanering av anläggningar för uppfödning av nötkreatur som har drabbats av tuberkulos, brucellos och leukos, och av anläggningar för uppfödning av får och getter som har drabbats av brucellos, ska i enlighet med [legge 9 giugno 1964, n. 615, (lag nr 615 av den 9 juni 1964)] och [leggi 23 gennaio 1968, n. 33 e n. 34 (lag nr 33 och lag nr 34 av den 23 januari 1968)], i deras ändrade och kompletterade lydelse, ersättning med de belopp som anges i den tabell som fogats som bilaga till denna lag beviljas ägarna till de nötkreatur som har slaktats och/eller avlivats efter att ha drabbats av tuberkulos, brucellos och leukos, och ägarna till de får och getter som har slaktats och/eller avlivats efter att ha drabbats av brucellos, utöver den ersättning som föreskrivs i gällande nationella bestämmelser. 2. Assessore regionale per la sanità [(Regionstyrelsen för hälso- och sjukvård)] ska varje år, genom dekret, anpassa beloppet för den kompletterande ersättning som föreskrivs i regionallag nr 12/1989…, i proportion till den årliga ökningen av de belopp som staten beviljar inom detta område, inom ramen för de budgetanslag som föreskrivs i denna lag. … 4. Av samma skäl som angetts ovan, och för att underlätta genomförandet av saneringsåtgärder på djuruppfödningsanläggningar, ska, utöver det arvode som föreskrivs i gällande nationella bestämmelser, ett arvode på 2000 italienska lire (ITL) [(cirka 1,03 euro]) betalas till de veterinärer som är behöriga att utföra de åtgärder som avses i ministerdekreten av den 1 juni 1968 och den 3 juni 1968 för varje inspekterat nötkreatur. Den sammanlagda ersättningen får under inga omständigheter överstiga 3000 ITL [(cirka 1,55 euro)]. 5. För tillämpningen av denna artikel ska utgifter på 7000 miljoner ITL [(cirka 3615000 euro)] godkännas för innevarande budgetår och utgifter på 6000 miljoner ITL [(cirka 3099000 euro)] godkännas för vart och ett av budgetåren 1990 och 1991.”
33

Vad för det första gäller målet att säkerställa ett stabilt utövande av notarieämbetet under en längre period innan personen i fråga går i pension, för att bevara socialförsäkringssystemets livskraft, påpekar domstolen att artikel 6.1 c gör det möjligt att fastställa en högsta åldersgräns för rekrytering på grund av att det krävs en rimligt lång anställningsperiod innan personen i fråga ska pensioneras. Vad däremot gäller bevarandet av det sociala försäkringssystemet för notarier framgår det av de handlingar som ingetts till domstolen att det följer av artikel 10 i förordningen om social trygghets- och solidaritetsverksamhet som bedrivs av Cassa Nazionale del Notariato (den nationella socialförsäkringskassan för notarier, Italien), som förvaltar detta system, att rätten till pension för notarier som upphör med sin verksamhet vid den högsta tillåtna åldern för att utöva detta ämbete, det vill säga 75 år enligt artikel 7 i lag nr 1365/1926, förutsätter att de har utövat ämbetet under 20 år. Såsom Europeiska kommissionen har påpekat i sitt skriftliga yttrande förefaller den rätt till pension som notarierna har enligt denna förordning inte ha något samband med den åldersgräns på 50 år som föreskrivs i artikel 1 i nämnda lag för att få delta i uttagningsprovet för tillträde till notarieämbetet, utan tycks ha samband med en minimiperiod av tjänsteutövning. De villkor som socialförsäkringskassan har uppställt för att bevara hållbarheten i notariernas socialförsäkringssystem förefaller således vara oavhängiga av denna åldersgräns, vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera.
7

Genom lag 4412/2016 om offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster (FEK A ’147/8.8.2016), i ändrad lydelse (nedan kallad lag 4412/2016), genomfördes en reform av systemet för överprövning av offentliga upphandlingar under perioden innan avtal ingås. Reformen innebar bland annat att det inrättades en oberoende central förvaltningsmyndighet, AEPP, som har till uppgift att pröva ansökningar om överprövning av beslut från upphandlande myndigheter och enheter som ges in under perioden innan avtal ingås. Vidare infördes en möjlighet att ansöka om uppskov med verkställigheten och ogiltigförklaring av AEPP:s beslut.
24

Den hänskjutande domstolen har preciserat att saken i målet rör frågan huruvida produkten i fråga kan definieras som ”läkemedel” enligt tullagstiftningen. Den har hänvisat till ”yttranden i den franska veterinärdoktrinen under perioden 2008–2009 (École nationale vétérinaire de Toulouse et de Lyon, Laboratoire de parasitologie et de mycologie médicale de Lyon)”, som ingetts av Samohýl, av vilka det framgår att den aktuella produkten är ett generikum som är identiskt med produkten Frontline som tillverkats efter utgången av giltighetstiden för patentet och som har samma sammansättning och indikation som produkten i fråga och som är föremål för samma godkännande för försäljning i egenskap av läkemedel för veterinärmedicinsk användning. Den hänskjutande domstolen har angett dels att det verksamma ämnet i Frontline, liksom i produkten i fråga, är fipronil, dels att Frontline har läkande och preventiva effekter, i den meningen att infektionen behandlas med ectoparasiter genom att döda dem. Den hänskjutande domstolen har även påpekat att i Frankrike har BKB utfärdats för varor med det kommersiella namnet Frontline, vilka samtliga har klassificerats enligt tulltaxenummer 3808 i KN med tillämpning av förordning nr 455/2007.
18

I artikel 1.3 c i detta beslut begränsas den mängd blysulfokromat, gul, och den mängd blykromatmolybdatsulfat, röd, som innehavaren av tillståndet för de tillåtna användningarna får släppa ut på marknaden till 2100 ton per år respektive till 900 ton per år.
14

I regulation 4.1 och 4.2 i Refugee or Person In Need of International Protection Regulations 2006 (2006 års förordning om flykting eller person i behov av internationellt skydd), föreskrivs följande: ”1. När det gäller att avgöra om en person är flykting eller en person som uppfyller kraven för humanitärt skydd kan skydd mot förföljelse eller allvarlig skada säkerställas av a) staten, eller b) parter eller organisationer, inklusive internationella organisationer, som kontrollerar staten eller en betydande del av statens territorium. 2. Skydd ska normalt anses ha getts när de aktörer som anges i punkt 1a och 1b vidtar rimliga åtgärder för att förhindra att en person förföljs eller lider allvarlig skada, genom att ombesörja att det finns ett effektivt rättssystem för avslöjande, åtal och bestraffning av handlingar som innebär förföljelse eller allvarlig skada, och den person som anges i punkt 1 har tillgång till detta skydd.”
31

Mot denna bakgrund beslutade Verwaltungsgericht Berlin (Förvaltningsdomstolen i Berlin) att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfrågor till EU-domstolen: ”1) Förfogar ägare av ’stödberättigande hektar’ över dessa, i den mening som avses i artikel 24.2 första meningen i förordning nr 1307/2013, om tredje man inte innehar någon särskild, från ägaren härledd, nyttjanderätt till de stödberättigande hektaren, eller förfogar tredje man, eller ingen, över marken om tredje man, utan nyttjanderätt, faktiskt använder marken för jordbruksändamål? 2) Ska uttrycket ’all areal som berättigade till utbetalningar under 2008 inom ramen för det system med samlat gårdsstöd eller det system för enhetlig arealersättning som föreskrivs i avdelning III respektive IVa i [förordning nr 1782/2003]’ i artikel 32.2 b i förordning nr 1307/2013 tolkas så, att arealerna under år 2008 skulle uppfylla de villkor som uppställs i avdelning III respektive IVa i [förordning nr 1782/2003] för att berättiga till utbetalningar inom ramen för systemet med samlat gårdsstöd eller systemet för enhetlig arealersättning? 3) Om fråga 2 besvaras nekande: Ska uttrycket ’all areal som berättigade till utbetalningar under 2008 inom ramen för det system med samlat gårdsstöd eller det system för enhetlig arealersättning som föreskrivs i avdelning III respektive IVa i [förordning nr 1782/2003]’ i artikel 32.2 b i förordning nr 1307/2013 tolkas så, att beskogad mark enligt artikel 31 i [förordning nr 1257/1999] enbart kan klassificeras som stödberättigande hektar, i den mening som avses i artikel 32.2 b ii) i [förordning nr 1307/2013], om marken används för arealuttag eller annan stödrättighet, i den mening som avses i artikel 44.1 eller artikel 54.1 i [förordning nr 1782/2003]? 4) Om fråga 3 besvaras nekande: Ska uttrycket ’all areal som berättigade till utbetalningar under 2008 inom ramen för det system med samlat gårdsstöd eller det system för enhetlig arealersättning som föreskrivs i avdelning III respektive IVa i [förordning nr 1782/2003]’ i artikel 32.2 b i förordning nr 1307/2013 tolkas så, att beskogad mark enligt artikel 31 i [förordning nr 1257/1999] enbart kan klassificeras som stödberättigande hektar, i den mening som avses i artikel 32.2 b ii) i [förordning nr 1307/2013], om jordbrukaren under 2008 lämnade in en ansökan enligt artikel 22.1 och/eller artikel 34.1 i [förordning nr 1782/2003] och uppfyllde de övriga villkoren för direktstöd enligt avdelning III eller IVa?”
5

Förenta nationernas hjälporganisation för palestinska flyktingar i Mellanöstern (United Nations Relief and Works Agency for Palestine Refugees in the Near East) (nedan kallad UNRWA) inrättades genom Förenta nationernas generalförsamlings resolution nr 302 (IV) av den 8 december 1949. UNRWA har till uppgift att verka för de palestinska flyktingarnas välfärd och mänskliga utveckling.