C 237/8

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 28 april 2022 (begäran om förhandsavgörande från Finanzgericht Hamburg – Tyskland) – Gräfendorfer Geflügel- und Tiefkühlfeinkost Produktions GmbH (C-415/20), F. Reyher Nchfg. GmbH & Co. KG vertr. d. d. Komplementärin Verwaltungsgesellschaft F. Reyher Nchfg. mbH (C-419/20), Flexi Montagetechnik GmbH & Co. KG mot Hauptzollamt Hamburg (C-415/20 et C-419/20) och Hauptzollamt Kiel (C-427/20)

(Förenade målen C-415/20, C-419/20 och C-427/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Tullunion - Rätt till återbetalning eller utbetalning av belopp som en medlemsstat uppburit eller nekat i strid med unionsrätten - Antidumpningstullar, importtullar, exportbidrag och sanktionsavgifter - Begreppet ”åsidosättande av unionsrätten” - Felaktig tolkning eller tillämpning av unionsrätten - Unionsdomstolens eller en nationell domstols fastställelse att unionsrätten har åsidosatts - Rätt till utbetalning av ränta - Tidsperiod med avseende på vilken utbetalning av ränta ska ske)

(2022/C 237/09)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Finanzgericht Hamburg

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Gräfendorfer Geflügel- und Tiefkühlfeinkost Produktions GmbH (C-415/20), F. Reyher Nchfg. GmbH & Co. KG vertr. d. d. Komplementärin Verwaltungsgesellschaft F. Reyher Nchfg. mbH (C-419/20), Flexi Montagetechnik GmbH & Co. KG

Motparter: Hauptzollamt Hamburg (C-415/20 et C-419/20), Hauptzollamt Kiel (C-427/20)

Domslut

Unionsprinciperna avseende enskildas rättigheter att erhålla återbetalning av belopp som en medlemsstat har ålagt dem att betala i strid med unionsrätten och ränta på dessa belopp ska tolkas så

— att nämnda principer för det första är tillämpliga för det fall att de aktuella beloppen motsvarar dels exportbidrag som beviljats en enskild för sent, efter att ha nekats vederbörande i strid med unionsrätten, dels en sanktionsavgift som påförts vederbörande på grund av detta åsidosättande,

— att nämnda principer för det andra är tillämpliga när det följer av ett avgörande av EU-domstolen eller av ett avgörande av en nationell domstol att en nationell myndighet har beslutat att neka eller ålägga en enskild betalning av exportbidrag, en sanktionsavgift, antidumpningstullar eller importtullar, beroende på det enskilda fallet, antingen på grundval av en felaktig tolkning av unionsrätten eller på grundval av en felaktig tillämpning av denna rätt, och

— att nämnda principer för det tredje utgör hinder för en nationell lagstiftning i vilken det föreskrivs att när betalning av exportbidrag, en sanktionsavgift, antidumpningstullar eller importtullar, beroende på det enskilda fallet, har nekats eller ålagts en enskild i strid med unionsrätten, ska ränta betalas endast med avseende på perioden mellan den dag då ett överklagande ingetts till domstol i syfte att erhålla betalning av ett belopp som nekats den enskilde eller återbetalning av det aktuella beloppet och den dag då behörig domstol meddelar sitt avgörande, varvid tidsperioden dessförinnan inte omfattas. De utgör däremot inte i sig hinder för att det i en sådan lagstiftning föreskrivs att nämnda betalning endast ska ske om ett sådant överklagande har ingetts, förutsatt att detta inte leder till att det blir orimligt svårt för enskilda att utöva de rättigheter som de har enligt unionsrätten.

(1) EUT C 432, 7.12.2020.

EUT C 414, 30.11.2020.