ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
6

Vad gäller Howell, Davis och Garcia erhöll tribunalen, såsom legitimationshandling i enlighet med artikel 51.2 i tribunalens rättegångsregler, ett intyg från General Council of the Bar of England and Wales (advokatsamfundets styrelse i England och Wales, Förenade kungariket), om att Howell hade ställning som barrister, ett intyg från Solicitors Regulation Authority (tillsynsorganet för solicitors, Förenade kungariket), om att Davis hade ställning som solicitor, ett annat intyg från sistnämnda organ om att även Davis var solicitor, och ett intyg från advokatsamfundet i Paris om att Garcia också var registrerad vid advokatsamfundet i Paris under sin ursprungliga yrkestitel (solicitor), i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 98/5/EG av den 16 februari 1998 om underlättande av stadigvarande utövande av advokatyrket i en annan medlemsstat än den i vilken auktorisationen erhölls (EGT L 77, 1998, s. 36).
Beslut av tribunalens ordförande av den 17 maj 2018 –

Transtec mot kommissionen

(mål T‑228/18 R)

”Interimistiskt förfarande – Offentlig upphandling – Ramavtal för tillhandahållande av tjänster till förmån för tredje länder som har beviljats externt stöd från EU – Ansökan om interimistiska åtgärder – Situation som ställer krav på skyndsamhet föreligger inte”

1. Interimistiskt förfarande–Uppskov med verkställigheten–Interimistiska åtgärder–Villkor för beviljande–Fumus boni juris–Situation som ställer krav på skyndsamhet–Allvarlig och irreparabel skada–Kumulativ karaktär–I vilken ordning och på vilket sätt prövning ska ske–Utrymme för skönsmässig bedömning för domaren med behörighet att besluta om interimistiska åtgärder–Avvägning mellan samtliga intressen som är i fråga (Artiklarna 256.1 FEUF, 278 FEUF och 279 FEUF; tribunalens rättegångsregler, artikel 156.4) (se punkterna 15–18, 22 och 44)

2. Interimistiskt förfarande–Uppskov med verkställigheten–Interimistiska åtgärder–Villkor för beviljande–Situation som ställer krav på skyndsamhet–Allvarlig och irreparabel skada–Bevisbörda–Ekonomisk skada–Skyldighet att lämna konkreta och precisa uppgifter, som stöds av detaljerad skriftlig bevisning–Situation som kan äventyra sökandebolagets existens–Bedömning utifrån situationen för den koncern som företaget ingår i–Situation som ställer krav på skyndsamhet föreligger inte (Artiklarna 278 FEUF och 279 FEUF; tribunalens rättegångsregler, artikel 156.4) (se punkterna 21, 23–25, 27 och 59)

3. Interimistiskt förfarande–Sakprövningsförutsättningar–Ansökan–Formkrav–Angivande av de grunder på vilka de begärda åtgärderna omedelbart framstår som befogade (Artiklarna 278 FEUF och 279 FEUF; tribunalens rättegångsregler, artikel 156.4 och 156.5) (se punkterna 26 och 28)

4. Interimistiskt förfarande–Uppskov med verkställigheten–Villkor för beviljande–Situation som ställer krav på skyndsamhet–Bedömning i samband med prövningen av en tvist som uppstått i ett förfarande för offentlig upphandling–Allvarlig skada–Huruvida en rättsstridighet som det vid första påseendet framstår som synnerligen faktiskt och rättsligt befogat (fumus boni juris) att åtgärda är tillräcklig–Villkor–Ansökan om interimistiska åtgärder som inlämnas under perioden under vilken avtal inte får ingås innan avtal ingicks med den anbudsgivare som tilldelats kontraktet (Artiklarna 278 FEUF och 279 FEUF; Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, artikel 47; Europaparlamentets och rådets förordning nr 966/2012, artikel 118.2 och 118.3, kommissionens förordning nr 1268/2012, artikel 171.1) (se punkterna 29–32 och 47)

Saken

Ansökan med stöd av artiklarna 278 och 279 FEUF om att tribunalen ska dels bevilja uppskov med verkställigheten av kommissionens beslut av den 26 mars 2018 genom vilket denna förkastade sökandens anbud och tilldelade tio andra anbudsgivare kontraktet avseende del 3 i ”Framework contract for the implementation of external aid 2018 (FWC SIEA 2018) 2017/S 128-260026” med referensen EuropeAid/138778/DH/SER/Multi, dels förelägga kommissionen att tills vidare uppta sökanden bland de utvalda anbudsgivarna.

Avgörande

1) Ansökan om interimistiska åtgärder avslås.
22

Vad gäller villkoret att vara direkt berörd har sökanden bland annat gjort gällande att den är direkt berörd av det angripna beslutet eftersom beslutet innebär att Republiken Italien i förhållande till privata företag som tillhandahåller social- och hälsovårdstjänster kan tillämpa ett system som medför förmåner i fråga om kostnader för arbetskraft och att rättsverkningarna av beslutet följer rent automatiskt, enbart med stöd av unionsrätten och utan någon annan mellanliggande bestämmelse, vilket gör det möjligt för Republiken Italien att tillämpa det ifrågavarande förmånssystemet. Sökanden har erinrat om att kommissionen inte har bestritt att sökanden, liksom de 21 andra offentliga organ som under år 2014 gav in klagomål rörande olagligt statligt stöd till kommissionen, är verksamt på den italienska marknaden för social- och hälsovårdstjänster i konkurrens med privata tjänsteleverantörer. De offentliga organen har samma inkomster som de privata leverantörerna samtidigt som de har högre kostnader på grund av de aktuella nationella åtgärderna. I klagomålet från de 21 offentliga organen och i ansökan beräknades omfattningen av den faktiska skada som uppstått för de offentliga leverantörerna av social- och hälsovårdstjänster på grund av att de inte kunde få del av de aktuella nationella åtgärderna, då de var reserverade för privata tjänsteleverantörer. Sökanden har förklarat att den, eftersom lönekostnaderna utgör den största kostnaden (cirka 70 procent av omsättningen) för dem som tillhandahåller social- och hälsovårdstjänster, har lidit en skada som kan beräknas till cirka 528000 euro per år på grund av att sökanden inte kan få del av de aktuella nationella åtgärderna. Sökanden har vidare förklarat att den faktiska situation som är relevant med avseende på artikel 107 FEUF, som ställer sökanden, i egenskap av offentligt företag, mot privata företag som tillhandahåller likadana tjänster, är marknaden för social- och hälsovårdstjänster, såsom den definieras i legge n. 328 – Legge quadro per la realizzazione del sistema integrato di interventi e servizi sociali (lag nr 328, en ramlag för genomförande av det integrerade systemet för ingripanden och sociala tjänster) av den 8 november 2000 (GURI nr 265 av den 13 november 2000 – ordinarie tillägg till GURI nr 186, s. 1).
50

Denna bestämmelse ger uttryck för den allmänna principen om god rättskipning, enligt vilken parterna har rätt att försvara sina intressen oberoende av all yttre påverkan, särskilt från allmänhetens sida (dom Svenska Journalistförbundet/rådet, punkt 49 ovan, EU:T:1998:127, punkt 136). Av detta följer att en part som ges tillgång till andra parters inlagor i målet endast åtnjuter denna rättighet för att försvara sin egen ståndpunkt och inte för andra syften, såsom att uppmana allmänheten att kritisera de argument som anförts av övriga parter i målet (dom Svenska Journalistförbundet/rådet, punkt 49 ovan, EU:T:1998:127, punkt 137). Detta bidrar således till att under hela domstolsförfarandet säkerställa att meningsutbytet mellan parterna och rättens överläggning i målet sker under lugna former och att det inte kan göras några påtryckningar utifrån på domstolsverksamheten, eller ens att allmänheten kan uppfatta det så, och att den lugna formen för meningsutbytet inte äventyras (se beslut av den 25 februari 2015, BPC Lux 2 m.fl./kommissionen, T‑812/14 R, EU:T:2015:119, punkt 14 och där angiven rättspraxis).
23

Vidare ska uttrycket ”il est recommandé aux États membres de” i punkterna 1, 18, 20, 37, 47, 49 och 51–53 noteras (på danska ”Medlemsstaterne anbefales”, på estniska ”Liikmesriikidel soovitatakse”, på italienska ”si raccomanda agli Stati membri”, på polska ”zaleca się”, på portugisiska ”recomenda-se aos Estados-Membros”, på svenska ”Medlemsstaterna rekommenderas”, på engelska ”Member States are recommended to”), samt uttrycket ”les États membres sont encouragés à” (på italienska ”gli Stati membri sono incoraggiati”, på polska ”zachęca się”, på portugisiska ”os Estados-Membros são incentivados/encorajados”, på engelska ”Member States are encouraged to”) eller uttrycket ”les États membres sont invités à” (på danska ”Medlemsstaterne opfordres”, på estniska ”Liikmesriike kutsutakse üles”, på italienska ”gli Stati membri sono invitati”, på portugisiska ”os Estados-Membros são convidados”, på svenska ”Medlemsstaterna uppmanas” och på engelska ”Member States are invited to”).
TRIBUNALENS BESLUT (avdelningen för överklaganden)

den 12 december 2013

Mål T‑437/13 P

Luigi Marcuccio

mot

Europeiska kommissionen

”Överklagande – Ansökan som ingetts via telefaxmeddelande inom fristen – Advokatens underskrift på telefaxet skiljer sig från den underskrift som finns på originalexemplaret som sändes med post – Originalet har ingetts för sent – Talan har väckts för sent – Uppenbart att talan ska avvisas”

Saken:

Överklagande av det beslut som Europeiska unionens personaldomstol (tredje avdelningen) meddelade den 30 maj 2013 i mål F-102/11, Marcuccio mot kommissionen, med yrkande att beslutet ska upphävas.

Avgörande:

Överklagandet ogillas. Luigi Marcuccio ska bära sina egna rättegångskostnader.

Sammanfattning

Domstolsförfarande–Ansökan genom vilken talan väckts–Formkrav–Ansökan har ingetts per telefax inom talefristen–Advokatens egenhändiga underskrift skiljer sig från den underskrift som finns på originalexemplaret av ansökan som sändes med post–Följder–Dagen då den handling som skickades per telefax emottogs kan inte beaktas vid bedömningen av om talefristen iakttagits (Domstolens stadga, artikel. 21, personaldomstolens rättegångsregler, artikel 43.6)

Enligt artikel 43.6 i tribunalens rättegångsregler ska vid bedömningen av om tidsfristerna för förfarandet följts den dag beaktas då en kopia av en undertecknad inlaga inkommer till tribunalens kansli per telefax eller genom annat tekniskt kommunikationsmedel som tribunalen har tillgång till, förutsatt att det undertecknade originalet av inlagan inkommer till kansliet senast tio dagar därefter.

Om den underskrift som en sökandes advokat anbringat längst ned på ett överklagande som har ingetts per telefax inte är identisk med underskriften på originalexemplaret av överklagandet som senare översänds, kan den ansökan som skickades per telefax inte beaktas vid bedömningen av om talefristen iakttagits. Härav följer att enligt artikel 43.6 i tribunalens rättegångsregler ska endast dagen då det undertecknade originalexemplaret inkom beaktas vid bedömningen av om denna frist iakttagits.

(se punkterna 6, 8 och 9)

Hänvisning till

Tribunalen: 29 november 2011, Enisa mot Europeiska datatillsynsmannen, T‑345/11, ej publicerat i rättsfallssamlingen, punkterna 15–17; 3 oktober 2012, Tecnimed mot harmoniseringsbyrån – Ecobrands (ZAPPER-CLICK), T‑360/10, punkterna 15–17 och där angiven rättspraxis; 14 november 2013, Marcuccio mot kommissionen, T‑229/13 P, punkterna 14 och 15
3

I 2006 års beslut slog kommissionen fast att Akzo Nobel, Akzo Nobel Chemicals Holding och Eka Chemicals, samt fjorton andra företag hade överträtt artikel 81 EG under perioden 1994–2000 inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) vad gäller väteperoxid och perborat. En av sökandena, Eka Chemicals, var det andra företag som i mars 2003 tagit kontakt med kommissionen med tillämpning av dess meddelande om immunitet mot böter och nedsättning av böter i kartellärenden (EGT C 45, 2002, s. 3) (nedan kallat meddelandet om samarbete). Företaget hade lagt fram bevis som hade ett betydande mervärde jämfört med dem som kommissionen redan hade samlat in, varför de böter som företaget i annat fall skulle ha påförts nedsattes med 40 procent. De tre sökandena påfördes följaktligen solidariskt böter om 25,2 miljoner euro.
34

Såsom den tyska regeringen har anmärkt, föregriper den sökta interimistiska åtgärden inte det framtida avgörandet i sak. De anmälda nationella bestämmelserna skulle endast få bibehållas under en begränsad tid, det vill säga fram till avgörandet i sak. Detta rent interimistiska godkännande innebär inte någon bedömning av huruvida det angripna beslutet varit välgrundat. En sådan bedömning kommer att göras när målet avgörs i sak. Ansökan om interimistiska åtgärder, som i huvudsak syftar till att den tyska regeringen ska kunna fortsätta att tillämpa de äldre gränsvärdena under längre tid än fram till den 20 juli 2013, har för övrigt ett tillräckligt nära samband med talan om ogiltigförklaring av det angripna beslutet, eftersom det enligt detta beslut i realiteten är förbjudet att bibehålla dessa gränsvärden under längre tid än fram till den 20 juli 2013.
Ansökan om uppskov med verkställigheten av det beslut som meddelades av Eulex Kosovo att förkasta det anbud som sökanden lämnat in i det offentliga anbudsförfarandet ”EuropeAid/131516/D/SER/XX– Helicopter Support to the EULEX Mission in Kosovo (PROC/272/11)” och således beslutet att tilldela en annan anbudsgivare kontraktet.
2)

Europeiska kommissionen ska bära sina rättegångskostnader och ersätta tre fjärdedelar av ClientEarths, Friends of the Earth Europes, Stichting FERN:s och Corporate Europe Observatorys rättegångskostnader. ClientEarth, Friends of the Earth Europe, Stichting FERN och Corporate Europe Observatory ska bära en fjärdedel av sina rättegångskostnader. Luxemburg den 13 november 2012.
Förstainstansrättens beslut (första avdelningen) den 7 februari 2001. - Sonia Marion Elder och Robert Dale Elder mot Europeiska kommissionen. - Åtgärder för bevisupptagning - Företeende av handlingar. - Mål T-36/00.



Rättsfallssamling 2001 s. II-00607



Parter

Domskäl

Domslut



Parter

I mål T-36/00,

Sonia Marion Elder och Robert Dale Elder, Dundee (Förenade kungariket), företrädda av S. Crosby, solicitor,

sökande,

mot

Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av U. Wölker och X. Lewis, båda i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,

svarande,

angående en talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 20 januari 2000 att inte låta sökandena ta del av protokoll från rådgivande kommittén för mervärdesskatt,

meddelar

FÖRSTAINSTANSRÄTTEN (första avdelningen)

sammansatt av ordföranden B. Vesterdorf samt domarna M. Vilaras och N.J. Forwood,

justitiesekreterare: H. Jung,

följande

Beslut

Domskäl

Med hänsyn till artiklarna 65 b, 66.1 och 67.3 tredje stycket i förstainstansrättens rättegångsregler,

och med beaktande av följande:

Sökandena har i brev av den 30 november 1998, på grundval av kommissionens beslut 94/90/EKSG, EG, Euratom av den 8 februari 1994 om allmänhetens tillgång till kommissionens handlingar (EGT L 46, s. 58; svensk specialutgåva, område 16, volym 2, s. 66), begärt att hos kommissionen få ta del av vissa protokoll från rådgivande kommittén för mervärdesskatt (nedan kallad kommittén).

Dessa protokoll avser eventuella frågor som, med stöd av den möjlighet till samråd som föreskrivs i artikel 4.4 andra stycket i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT L 145, s. 1; svensk specialutgåva, område 9, volym 1, s. 28), har ställts av Förenade kungariket till kommittén före kungörandet av lagtexter i denna medlemsstat.

Kommissionens generalsekreterare har i skrivelse av den 20 januari 2000 delgivit sökandena sitt beslut att inte låta dem ta del av protokollen på grund av att offentliggörandet av innehållet i dessa skulle strida mot skyddet för den förtrolighet som begärts av den juridiska person som tillhandahållit informationen, liksom det skulle strida mot skyddet av institutionens intresse med avseende på sekretess vid dess överläggningar.

Med beaktande av omständigheterna i förevarande fall är det nödvändigt att komplettera utredningen i målet och att erhålla en fullständig version av kommitténs protokoll, till vilka kommissionen har nekat tillgång.

Enligt artikel 67.3 tredje stycket i rättegångsreglerna kommer de handlingar som skall företes av kommissionen inte att delges sökandena.

Domslut

På dessa grunder fattar

FÖRSTAINSTANSRÄTTEN (första avdelningen)

följande beslut:

1) Kommissionen skall inom en frist av två veckor från och med att detta beslut har meddelats, inkomma till förstainstansrätten med de protokoll från rådgivande kommittén för mervärdesskattefrågor som sökandena inte har fått ta del av.

2) Detta beslut skall delges parterna.

3) Beslut om rättegångskostnader kommer att meddelas senare.
Beslut meddelat av förstainstansrättens ordförande den 20 juli 2000. - Esedra SPRL mot Europeiska kommissionen. - Offentlig upphandling av tjänster - Gemenskapsförfarande vid anbudsinfordran - Interimistiskt förfarande - Uppskov med verkställigheten - Krav på skyndsamhet - Föreligger inte. - Mål T-169/00 R.



Rättsfallssamling 2000 s. II-02951



Sammanfattning



Nyckelord

1 Interimistiskt förfarande - Uppskov med verkställigheten - Villkor för beviljande - Allvarlig och irreparabel skada - Ekonomisk skada

(Artikel 242 EG; förstainstansrättens rättegångsregler, artikel 104.2)

2 Interimistiskt förfarande - Uppskov med verkställigheten - Villkor för beviljande - Allvarlig och irreparabel skada - Icke-ekonomisk skada

(Artikel 242 EG; förstainstansrättens rättegångsregler, artikel 104.2)

Sammanfattning

1 En rent ekonomisk skada kan inte anses vara irreparabel eller ens svår att avhjälpa, förutom i undantagsfall, eftersom den senare kan ersättas ekonomiskt. Sådan skada utgör nämligen en ekonomisk förlust som kan kompenseras genom de möjligheter att väcka talan som anges i fördraget, särskilt i artikel 235 EG.

(se punkterna 44 och 47)

2 Ett beslut att inte tilldela en anbudsgivare ett kontrakt innebär inte nödvändigtvis att dennes trovärdighet och rykte skadas på ett irreparabelt sätt. Deltagande i en offentlig anbudsgivning, som normalt präglas av hård konkurrens, innebär oundvikliga risker för alla deltagare och det förhållandet att en anbudsgivares anbud avslås i enlighet med reglerna för anbudsgivningen kan inte i sig på något sätt medföra skada.

(se punkt 48)
Beslut meddelat av ordföranden på förstainstansrätten den 15 februari 2000. - Gustav Hölzl, Günter Wiegert, Firma Molkerei Wagenfeld Karl Niemann GmbH & Co. KG, Josef Brüninghoff och Lüdger Nienhaus mot Europeiska kommissionen. - Ansökan om interimistiska åtgärder - Upptagande till sakprövning av talan rörande huvudsaken. - Mål T-1/00 R.



Rättsfallssamling 2000 s. II-00251



Sammanfattning



Nyckelord

Interimistiskt förfarande - Sakprövningsförutsättningar - Upptagande till sakprövning av talan rörande huvudsaken - Saknar relevans - Gränser

(Artiklarna 242 EG och 243 EG; förstainstansrättens rättegångsregler, artikel 104.1)

Sammanfattning

$$Frågan huruvida talan kan tas upp till sakprövning skall i princip inte prövas i ett interimistiskt förfarande för att inte föregripa prövningen av saken i målet. Det kan emellertid visa sig nödvändigt att fastställa om vissa omständigheter föreligger som omedelbart gör det möjligt att dra slutsatsen att talan rörande huvudsaken, som ansökan om interimistiska åtgärder hänför sig till, kan prövas, när det har hävdats att det är uppenbart att en sådan talan skall avvisas.

(se punkt 21)
Beslut meddelat av förstainstansrättens ordförande den 9 augusti 1999. - Sociedade Agrícola dos Arinhos Ldª mot Europeiska kommissionen. - Förfarande om interimistiska åtgärder - Krav på skyndsamhet - Föreligger inte. - Mål T-38/99 R.



Rättsfallssamling 1999 s. II-02567



Sammanfattning



Nyckelord

Interimistiskt förfarande - Uppskov med verkställigheten - Villkor för beviljande - Allvarlig och irreparabel skada - Ekonomisk skada

(EG-fördraget, artikel 185 (nu artikel 242 EG); förstainstansrättens rättegångsregler, artikel 104.2)

Sammanfattning

Frågan huruvida en ansökan om interimistiska åtgärder ställer krav på skyndsamhet måste bedömas med beaktande av om det är nödvändigt att fatta ett interimistiskt beslut för att undvika att den som ansöker om den interimistiska åtgärden åsamkas allvarlig och irreparabel skada. Det ankommer på den sistnämnde att visa att han inte kan invänta utgången i huvudsaken utan att åsamkas en sådan skada.

En ekonomisk skada kan, förutom i undantagsfall, inte anses som irreparabel eller ens som en skada som är svår att avhjälpa, eftersom den senare kan ersättas ekonomiskt.
Förstainstansrättens beslut (tredje avdelningen) den 1 juni 1999. - Karl L. Meyer mot Europeiska kommissionen. - Talan om ogiltigförklaring och skadestånd - Uppenbart att talan inte kan tas upp till sakprövning och att den helt saknar rättslig grund. - Mål T-71/99.



Rättsfallssamling 1999 s. II-01727



Sammanfattning



Nyckelord

Talan om ogiltigförklaring - Talan angående ett beslut av kommissionen att inte bevilja en typ av katastrofbistånd som inte föreskrivs i gemenskapsrätten - Uppenbart att talan är ogrundad

(EG-fördraget, artikel 173 fjärde stycket (nu artikel 230 fjärde stycket EG i ändrad lydelse); fjärde AVS-EEG-konventionen undertecknad i Lomé den 15 december 1989, artikel 366; rådets beslut 91/482)

Sammanfattning

En talan som en i Franska Polynesien bosatt jordbrukare har väckt mot ett beslut av kommissionen om avslag på dennes ansökan om katastrofbistånd, i syfte att avhjälpa skador som hans plantage orsakats genom olika cykloner, saknar helt rättslig grund och skall därför avvisas. I rådets beslut 91/482 om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska ekonomiska gemenskapen finns nämligen inte någon bestämmelse av innebörden att gemenskapen skall ge katastrofbistånd direkt till enskilda, som begär sådant bistånd med anledning av inträffade naturkatastrofer. Inte heller i artikel 366 i den fjärde AVS-EEG-konventionen, undertecknad i Lomé, sägs något om att särskilt katastrofbistånd skall utbetalas till enskilda bosatta inom en av AVS-staternas territorium.
Förstainstansrättens beslut (femte avdelningen) den 24 november 1999. - André Van Meuter mot Europeiska kommissionen. - Tjänstemän - Tidsfrist för att väcka talan - Inverkan av en ansökan om rättshjälp - Avvisning. - Mål T-109/98.



Rättsfallssamling 1999 s. II-03383

s. IA-00229

s. II-01167



Sammanfattning



Nyckelord

1 Tjänstemän - Talan - Tidsfrister - Utgör tvingande rätt - Rättens prövning ex officio

(Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 90 och 91)

2 Förfarande - Tidsfrist för att väcka talan - Utgången frist - Ansökan om rättshjälp - Saknar betydelse

(EG-stadgan för domstolen, artikel 42 andra stycket)

Sammanfattning

1 Villkoren för att uppta en talan till sakprövning enligt artiklarna 90 och 91 i tjänsteföreskrifterna, däribland villkoren om tidsfrister för att väcka talan, omfattas av tvingande rätt, och gemenskapsdomstolarna kan således beakta dem på eget initiativ.

2 Avvikelse från reglerna om tidsfrister i förfarandet kan endast ske under helt exceptionella omständigheter som är oförutsebara eller utgör force majeure, enligt artikel 42 andra stycket i EG-stadgan för domstolen, eftersom en strikt tillämpning av dessa regler svarar mot kravet på rättssäkerhet och nödvändigheten av att undvika all diskriminering eller godtycklig behandling i rättskipningen.

En ansökan om rättshjälp kan därför inte redan i sig och utan hänsyn till omständigheterna i målet leda till att fristen för att väcka talan i sak förlängs eller kan avbrytas.