Vad gäller tillämpligheten i tiden av de berättigade förväntningar som stödmottagarna har till ett stöd som beviljats i strid med handläggningsreglerna i artikel 108 FEUF och som uppkommit med anledning av att kommissionen lämnat specifika, ovillkorliga och samstämmiga garantier, ska det göras en åtskillnad mellan dagen för skapandet av de berättigade förväntningarna, som motsvarar den dag då mottagarna fått kännedom om tydliga försäkringar, och föremålet för de berättigade förväntningar som har skapats, vilket kan omfatta transaktioner som ägt rum före detta datum, enligt lydelsen i de tydliga försäkringar som har lämnats.

De berättigade förväntningarna avser emellertid oftast, och särskilt i förevarande fall, bibehållandet av en existerande situation, vilken per definition uppkommit före den akt som gett upphov till förväntningar avseende dess bibehållande. I detta fall medför den akt som gett upphov till de berättigade förväntningarna inte någon retroaktiv verkan, i den meningen att den ger upphov till berättigade förväntningar från och med de tidigare händelserna i fråga, utan den omfattar endast, från och med dess inträde, händelser som inträffat före detta datum samt de framtida verkningarna av dessa.

I annat fall skulle principen om skydd för berättigade förväntningar inte med framgång kunna åberopas för att hindra återkrav av olagligt stöd som till sin art beviljats innan kommissionen, som är bäst lämpad att lämna tydliga, ovillkorliga, samstämmiga och trovärdiga försäkringar, kunnat uttala sig, på ett eller annat sätt, avseende stödets klassificering som statligt stöd och dess förenlighet med den inre marknaden. Artikel 14 i förordning nr 659/1999 skulle således fråntas sin ändamålsenliga verkan.

Denna bedömning ifrågasätts inte av den omständigheten att den omtvistade ordningen i förevarande mål inte har anmälts till kommissionen och att mottagarna av denna ordning endast under exceptionella omständigheter kan ha en berättigad förväntan på att beviljandet av den är lagligt. Det följer visserligen av avsaknaden av exceptionella omständigheter att mottagaren av ett icke-anmält stöd inte kan hysa berättigade förväntningar på att stödet ska vara lagligt och bibehållas. Det följer emellertid av förekomsten av sådana omständigheter att denna mottagare, från det att tydliga försäkringar lämnats som hos stödmottagaren kan skapa grundade förhoppningar avseende stödets laglighet, vilka karaktäriserar dessa exceptionella omständigheter, och under förutsättning att de försäkringar som lämnas inte föreskriver någon begränsning i tiden, inte längre legitimt kan anses ha kunnat känna till det aktuella stödets olaglighet under en viss period. Om det förhöll sig annorlunda skulle detta innebära ett bortseende från tydligheten och trovärdigheten i de försäkringar som lämnats, bland annat när det gäller den tidsmässiga räckvidden av dessa försäkringar, och således ett upphävande av ett av villkoren för erkännande av berättigade förväntningar, vilket när det gäller oanmälda stöd bidrar till att berättigade förväntningar på att detta stöd är lagligt endast erkänns under exceptionella omständigheter. Om endast transaktioner som inträffat efter den akt som gett upphov till förväntningarna skulle omfattas av de berättigade förväntningarna, trots att det i denna akt preciseras att den omfattar tidigare transaktioner, skulle detta nämligen medföra en begränsning av räckvidden av dessa försäkringar i strid med principen om skydd för berättigade förväntningar.

(se punkterna 97–106)