ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5

Artiklarna 54 och 55 i tillämpningskonventionen ingår i avdelning III, kapitel 3 i konventionen. Detta kapitel har rubriken ”Principen 'non bis in idem’ (icke två gånger för samma sak)”. I artikel 54 i tillämpningskonventionen föreskrivs följande: ”En person beträffande vilken fråga om ansvar prövats genom lagakraftägande dom hos en avtalsslutande part, får inte åtalas för samma gärning av en annan part, under förutsättning att, vid fällande dom, straffet avtjänats eller är under verkställighet eller inte längre kan verkställas enligt lagarna hos den part hos vilken avkunnandet ägt rum.”
—

Elektricitet när den utgör mer än 50 % av en produkts kostnad. Med en produkts kostnad avses summan av totala inköp av varor och tjänster, plus personalkostnader, plus kapitalförslitning, på företagsnivå, enligt definitionen i artikel 11. Denna kostnad beräknas som ett genomsnitt per enhet. Med kostnaden för elektricitet avses elektricitetens faktiska inköpsvärde eller produktionskostnaden för egenproducerad elektricitet.
5

Med anledning av ett klagomål från Defence Committee of the Seamless Steel Tubes Industry of the European Union offentliggjorde kommissionen den 9 juli 2008 ett tillkännagivande om inledande av ett antidumpningsförfarande beträffande import av vissa sömlösa rör av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina (EUT C 174, s. 7).
24

I 2 § i lagen om fri rörlighet föreskrivs följande beträffande rätten till inresa och uppehåll: ”1) Unionsmedborgare som åtnjuter fri rörlighet och deras familjemedlemmar har rätt att resa in och uppehålla sig i Förbundsrepubliken Tyskland i enlighet med bestämmelserna i denna lag. 2) Följande personer åtnjuter fri rörlighet i enlighet med unionsrätten: 1. Unionsmedborgare som vill uppehålla sig i landet som arbetstagare, för att söka arbete eller genomgå en yrkesutbildning. ... 5. Unionsmedborgare vilka inte utövar förvärvsverksamhet, under de förutsättningar som anges i 4 §. 6. Familjemedlemmar under de förutsättningar som anges i 3 och 4 §§. ... 3) För arbetstagare eller egenföretagare påverkas inte den rätt som föreskrivs i punkt 1 1. av tillfällig arbetsoförmåga till följd av sjukdom eller en olycka, 2. av ofrivillig arbetslöshet som bekräftas av behörig arbetsförmedling eller av att förvärvsverksamhet som egenföretagare har upphört till följd av omständigheter som ligger utanför egenföretagarens kontroll, efter mer än ett års verksamhet, 3. av yrkesutbildning när det föreligger en koppling mellan utbildningen och tidigare yrkesverksamhet; det krävs ingen koppling när unionsmedborgaren ofrivilligt har förlorat sin anställning. Den rätt som följer av punkt 1 fortsätter att gälla under sex månader vid ofrivillig arbetslöshet som bekräftas av behörig arbetsförmedling efter en anställningsperiod på kortare tid än ett år. ...”
38

Under dessa förhållanden beslutade Kúria (Högsta domstolen) att ställa följande tolkningsfrågor till EU-domstolen: ”1. Kan ett europeiskt betalningsföreläggande som har utfärdats i strid med syftet med förordning [nr 1896/2006] eller av en myndighet som inte har internationell behörighet bli föremål för en förnyad prövning ex officio? Eller måste det tvistemål som följer på inlämnandet av ett bestridande, när behörighet saknas, avbrytas ex officio eller på begäran? 2. Om ungersk domstol är behörig att pröva målet, ska den tillämpliga behörighetsregeln tolkas så, att Kúria [(Högsta domstolen)], som har att utse behörig domstol, åtminstone ska utse en domstol som trots att den enligt medlemsstatens processrätt saknar materiell och territoriell behörighet är skyldig att i sak pröva omständigheterna i det tvistemål som uppkommit till följd av bestridandet?
5

I artikel 6 i förordningen, som har rubriken ”Krav för intyg om europeisk exekutionstitel” föreskrivs följande: ”1. En dom avseende en obestridd fordran som har meddelats i en medlemsstat skall vid varje ansökan till den domstol som har meddelat domen intygas vara en europeisk exekutionstitel, om a) domen är verkställbar i ursprungsmedlemsstaten, och b) domen inte strider mot reglerna om domstolsbehörighet i kapitel II avsnitt 3 och 6 i förordning (EG) nr 44/2001, och c) domstolsförfarandena i ursprungsmedlemsstaten uppfyllde kraven i kapitel III, när en fordran är obestridd i den mening som avses i artikel 3.1 b eller c, d) domen meddelades i den medlemsstat där gäldenären hade sin hemvist i den mening som avses i artikel 59 i förordning (EG) nr 44/2001, i fall där — en fordran är obestridd i den mening som avses i artikel 3.1 b eller c, och — rör ett avtal som har ingåtts av en person, konsumenten, för ändamål som kan anses ligga utanför dennes affärsverksamhet eller yrkesverksamhet, och — gäldenären är konsumenten.”
2

Begäran har framställts i ett mål mellan, å ena sidan, Scotch Whisky Association, spiritsEUROPE och Comité de la Communauté économique européenne des Industries et du Commerce des Vins, Vins aromatisés, Vins mousseux, Vins de liqueur et autres Produits de la Vigne (CEEV) och, å andra sidan, Lord Advocate och Advocate General for Scotland. Målet rör giltigheten av en nationell lag och ett utkast till förordning om införande av ett minimipris per enhet alkohol (nedan även kallat lagstadgat minimipris) på försäljningen i detaljhandeln av alkoholhaltiga drycker i Skottland.
40

Den åtskillnad som ska göras mellan arbetstider av olika längd när det gäller intjänande av rätt till årlig betald semester påverkar emellertid inte utövandet av intjänade rättigheter. Årlig semester som tjänats in under en referensperiod kan, såsom följer av rättspraxis, tas ut under en senare period. Intjänade viloperioder förlorar inte i betydelse i fråga om den positiva verkan som den årliga betalda semestern har på en arbetstagares säkerhet och hälsa även om den inte tas ut under den period år då den tjänades in och arbetstagaren arbetade heltid utan under en senare period då han eller hon arbetar deltid (se, bland annat, dom Federatie Nederlandse Vakbeweging, C‑124/05, EU:C:2006:244, punkt 30, och dom KHS, C‑214/10, EU:C:2011:761, punkt 32).
33

Det framgår dessutom av de förtydliganden som den ungerska tillsynsmyndigheten har lämnat att Weltimmo har en företrädare i Ungern som anges i det slovakiska bolagsregistret under en adress i Ungern och som har försökt att förhandla med annonsörerna om betalning för de obetalda fordringarna. Företrädaren har fungerat som kontakt mellan företaget och dem som framställt klagomål och han har företrätt företaget i det administrativa förfarandet och i domstolsförfarandet. Företaget har dessutom öppnat ett bankkonto i Ungern för att driva in sina fordringar och använder en brevlåda i den medlemsstaten för sina löpande affärer. Dessa omständigheter, som det ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera, kan utgöra stöd för att det under sådana förhållanden som i det nationella målet föreligger en etablering i den mening som avses i artikel 4.1 a i direktiv 95/46.
13

Anmärkning 1 i kapitel 30 i KN har följande lydelse: ”Nr 3004 omfattar även örtmediciner och preparat baserade på följande verksamma ämnen: vitaminer, mineraler, essentiella aminosyror eller fettsyror, i förpackningar för försäljning i detaljhandeln. Dessa produkter klassificeras enligt nr 3004 om det av etiketten, förpackningen eller den medföljande bruksanvisningen framgår a) för vilka specifika sjukdomar, åkommor eller symptom produkten är avsedd att användas, b) koncentrationen av de verksamma ämnen som ingår i produkten, c) doseringsföreskrift, och d) administrationssätt. Detta nummer omfattar även homeopatika som uppfyller kriterierna enligt ovannämnda punkterna a), c) och d). Vad gäller preparat baserade på vitaminer, mineraler, essentiella aminosyror eller fettsyror ska halten av ett av dessa ämnen per rekommenderad daglig dos enligt etiketten vara betydligt högre än det rekommenderade dagliga intag som erfordras för att vidmakthålla hälsa eller välbefinnande.”
7

I 2 § i ramavtalet föreskrevs följande: ”1. Om inte annat följer av punkt 2.2 ges arbetstagare, kvinnor och män, genom detta avtal en individuell rätt till föräldraledighet med anledning av ett barns födelse eller vid adoption av ett barn för att vårda detta barn under minst tre månader och upp till en bestämd ålder som får vara upp till åtta år och som skall fastställas av medlemsstaterna och/eller av arbetsmarknadens parter. 2. För att främja rätten till lika möjligheter för kvinnor och män och principen om likabehandling av kvinnor och män anser de undertecknande parterna att den rätt till föräldraledighet som föreskrivs i punkt 2.1 i princip bör beviljas på så sätt att den inte kan överlåtas. 3. Kvalifikationskraven och tillämpningsföreskrifterna för föräldraledighet skall fastställas enligt lag och/eller kollektivavtal i medlemsstaterna med iakttagande av minimiföreskrifterna i detta [avtal]. Medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter får bland annat a) besluta om huruvida föräldraledigheten beviljas på heltid, deltid, uppdelad eller i form av sparade dagar, b) göra rätten till föräldraledighet beroende av en kvalifikationsperiod i arbete och/eller anställningstid som inte får överskrida ett år, c) anpassa kvalifikationskraven och tillämpningsföreskrifterna för föräldraledighet till de särskilda omständigheter som råder vid adoption, d) fastställa anmälningsperioder inom vilka den arbetstagare som utnyttjar sin rätt till föräldraledighet för arbetsgivaren skall uppge tidpunkterna för föräldraledighetens början och slut, e) fastställa de omständigheter under vilka arbetsgivaren, efter samråd i enlighet med lagstiftning, kollektivavtal och nationell praxis, av skäl som kan rättfärdigas och som sammanhänger med företagets drift får uppskjuta beviljandet av föräldraledigheten (till exempel då arbetet är säsongsbetonat, då någon vikarie inte kunnat uppbringas inom anmälningsperioden, då en betydande del av arbetsstyrkan samtidigt ansöker om föräldraledighet, då en särskild funktion är strategiskt viktig). Svårigheter som uppkommer vid tillämpningen av denna bestämmelse skall lösas i enlighet med nationell lagstiftning, nationella kollektivavtal och nationell praxis. f) utöver punkt e ovan godkänna särskilda arrangemang för att tillgodose de små företagens behov avseende drift och struktur.”
73

Det följer av artikel 7.1 b och 7.2 i direktiv 2004/38 att familjemedlemmarna till en unionsmedborgare, oberoende av vilken nationalitet de har, har rätt att följa med och ansluta sig till unionsmedborgaren, när denne är bosatt i en annan medlemsstat utan att där vara arbetstagare eller egenföretagare, under förutsättning att unionsmedborgaren för egen och för sina familjemedlemmars räkning har tillräckliga tillgångar samt en heltäckande sjukförsäkring i den mottagande medlemsstaten (dom Ibrahim och Secretary of State for the Home Department, C‑310/08, EU:C:2010:80, punkt 28).
22

Enligt parlamentet framgår det av redovisningen av skälen i kommissionens förslag COM(2012) 147 final att kommissionen bedömer att vissa bestämmelser i direktiv 98/83, det vill säga bestämmelserna i del C i bilaga I och bilaga II till direktivet, i praktiken omfattas av tillämpningsområdet för artiklarna 30–32 EA. Emellertid har det genom förordning nr 596/2009 tagits in en anmärkning 10 avseende radioaktiva ämnen i del C i bilaga I till direktiv 98/83. Förordning nr 596/2009 har sin grund i artikel 175.1 EG, nu artikel 192.1 FEUF. Varken unionslagstiftaren eller kommissionen bedömde det nödvändigt vid den tidpunkten att som rättslig grund för förordningen lägga till bestämmelser i Euratomfördraget.
Mål C‑469/14

Masterrind GmbH

mot

Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(begäran om förhandsavgörande från Finanzgericht Hamburg)

”Begäran om förhandsavgörande — Jordbruk — Förordning (EG) nr 1/2005 — Skydd av djur under transport — Långa transporter — Punkt 1.4 d i kapitel V i bilaga I — Transporttider och viloperioder för djuren under transporten — Transport av nötkreatur — Begreppet 'tillräcklig vilotid på minst en timme’ — Möjlighet att avbryta transporten vid flera tillfällen — Artikel 22 — Dröjsmål under transporten — Förordningarna (EG) nr 1234/2007 och (EU) nr 817/2010 — Exportbidrag — Krav på djurskydd under transport av levande nötkreatur — Förordning nr 817/2010 — Artikel 2.2 — 2.4 — Officiella veterinären vid utförselstället — Rapport och anteckning i det dokument som styrker att djuren har lämnat unionens tullområde när det gäller huruvida tillämpliga bestämmelser i förordning nr 1/2005 har följts — Icke tillfredsställande resultat vid företagna kontroller — Artikel 5.1 c — Huruvida nämnda anteckning är bindande för den nationella myndighet som är behörig att betala ut exportbidrag”

Sammanfattning – Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 28 juli 2016

Jordbruk – Tillnärmning av lagstiftning – Skydd av djur under transport – Förordning nr 1/2005 – Tekniska föreskrifter – Transporttider och viloperioder – Minimikrav (Rådets förordning nr 1/2005, bilaga I, kapitel V, punkt 1.4 d) Jordbruk – Gemensam organisation av marknaderna – Exportbidrag – Villkor för beviljande – Iakttagande av unionslagstiftningen om levande djurs välbefinnande vid transport – Den nationella förvaltningsmyndigheten är behörig att frångå den officiella veterinärens intyg för att följa unionslagstiftningen (Rådets förordning nr 1/2005; kommissionens förordning nr 817/2010, skäl 5)
Artikel 5.2 b i direktiv 2001/29 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället, ska tolkas på så sätt att den utgör hinder för ett system för rimlig kompensation för privatkopiering som finansieras via statsbudgeten, vilket betyder att det inte är möjligt att garantera att det blir användarna av de privata kopiorna som får bära kostnaden för den rimliga kompensationen.

Det framgår nämligen av den tydliga skrivningen i den bestämmelsen att undantaget för privatkopiering har utformats på så sätt att det endast gäller fysiska personer som mångfaldigar eller har möjlighet att mångfaldiga skyddade verk eller andra alster för privat bruk och utan vare sig direkt eller indirekt kommersiellt syfte. Av detta framgår att juridiska personer – till skillnad från fysiska personer, vilka under de villkor som anges i direktiv 2001/29 omfattas av undantaget för privatkopiering – under alla omständigheter faller utanför undantagets tillämpningsområde. Det betyder att de inte har rätt att framställa privata kopior utan föregående tillstånd från dem som innehar rättigheterna till de berörda verken eller alstren.

Vidare, även om medlemsstaterna på unionsrättens nuvarande stadium visserligen har rätt att införa ett system som innebär att juridiska personer, under vissa villkor, kan bli skyldiga att betala den avgift som är avsedd för finansieringen av den rimliga kompensation som avses i artikel 5.2 b i direktiv 2001/29, får det inte under några omständigheter vara så att det blir dessa juridiska personer som i slutändan får bära kostnaden och därmed blir att betrakta som de verkliga gäldenärerna. Detta gäller oberoende av huruvida det system för rimlig kompensation som har inrättats av den medlemsstat som har infört undantaget för privatkopiering finansieras genom en avgift eller via medlemsstatens allmänna budget.

Under dessa omständigheter finner domstolen, att det inte går att garantera att det i slutändan enbart är användarna av de privata kopiorna som får bära kostnaden för kompensationen om man använder sig av ett sådant system – för finansiering av den rimliga kompensationen via den berörda medlemsstatens allmänna statsbudget – som för det första innebär att inga konkreta budgetmedel anslås för bestämda utgifter (vilket betyder att den budgetpost som används för betalningen av den rimliga kompensationen ska anses finansieras via samtliga medel som ingår i den allmänna statsbudgeten och därmed även via alla skattebetalare, inklusive juridiska personer), och som för det andra inte innehåller någon ordning som gör att juridiska personer kan begära att undantas från skyldigheten att bidra till finansieringen av denna kompensation eller, åtminstone, kan begära återbetalning av den.

(se punkterna 29, 30, 36, 37 och 39–42 samt domslutet)
29

Genom beslut av domstolens ordförande av den 3 mars 2015, tilläts även American Chemistry Council Inc. (ACC) CropLife America Inc. (nedan kallat CropLife), CropLife International AISBL (CLI), European Chemical Industry Council (Cefic), European Crop Care Association (ECCA), European Crop Protection Association (ECPA) och National Association of Manufacturers of the United States of America (NAM) (nedan kallat NAM USA) att intervenera till stöd för kommissionens yrkanden.
30

Enligt Roca Sanitario ansåg tribunalen felaktigt att detta argument hade åberopats för sent, eftersom det inte framfördes förrän i samband med repliken. Detta argument borde nämligen ha betraktats som en vidareutveckling av en grund som redan angetts i ansökan. Tribunalen är under alla omständigheter skyldig att ex officio påpeka felaktigheter i bedömningen av de faktiska omständigheterna i varje skede av förfarandet och att sätta ned bötesbeloppet i enlighet därmed, utan att åsidosätta rätten till ett effektivt rättsmedel, som anges i artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, eller proportionalitetsprincipen, som ligger till grund för artikel 31 i förordning nr 1/2003.
7

Den gamla strafflagen upphävdes med verkan den 1 mars 1994 genom lag nr 92‑1336 av den 16 december 1992 om ikraftträdande av den nya strafflagen och om nödvändiga ändringar av vissa straffrättsliga och straffprocessrättsliga bestämmelser till följd av detta ikraftträdande (loi no 92-1336, du 16 décembre 1992, relative à l’entrée en vigueur du nouveau code pénal et à la modification de certaines dispositions de droit pénal et de procédure pénale rendue nécessaire par cette entrée en vigueur) (JORF av den 23 december 1992, s. 17568). I artikel 131‑26 i den nya strafflagen föreskrivs att domstol får döma till förlust av samtliga eller vissa medborgerliga rättigheter under högst tio år när det gäller påföljd för grova brott och fem år när det gäller påföljd för mindre grova brott.
2

Respektive begäran har framställts i två mål, dels mellan C & J Clark International Ltd (nedan kallat Clark) och Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (skatte- och tullförvaltningen i Förenade kungariket), dels mellan Puma SE (nedan kallat Puma) och Hauptzollamt Nürnberg (huvudtullkontoret i Nürnberg). Målen rör den antidumpningstull som betalats av Clark och av Puma med tillämpning av de omtvistade förordningarna, i samband med import till Europeiska unionen av skodon med överdelar av läder.
59

Vad gäller kategorierna av ytvatten föreskrivs slutligen i avsnitt 1.4.2 i i bilaga V till direktiv 2000/60 att en vattenförekomst klassificeras i den omedelbart lägre klassen när kvoten för en av kvalitetsfaktorerna sjunker under nivån för den aktuella klassen. Denna regel kallas ”one out all out” och är knuten till definitionen av ”ytvattenstatus” i artikel 2 led 17 i direktivet som bestäms av dess ekologiska status eller dess kemiska status, beroende på vilken av dem som är sämst.
13

Lourdes Cachaldora Fernández betalade avgifter till det sociala trygghetssystemet i Spanien från den 15 september 1971 till den 25 april 2010, det vill säga under 5523 dagar. Under denna tid var hon deltidsanställd under perioderna 1 september 1998–28 februari 1999, 1 mars 1999–23 mars 2001 och 24 mars 2001–23 januari 2002. Resten av tiden var hon heltidsanställd. Lourdes Cachaldora Fernándix betalade dock inte några avgifter under perioden 23 januari 2002–30 november 2005.
2

Begäran har framställts i ett mål mellan Modelo Continente Hipermercados SA (nedan kallat MCH) och Autoridade para as Condições de Trabalho – Centro Local do Lis (ACT) (myndighet för övervakning av arbetsvillkor – lokalkontoret i Lis). Målet rör myndighetens beslut att vidta åtgärder mot MCH till följd av de överträdelser av portugisisk arbetsrätt som Good and Cheap – Comércio Retalhista SA (nedan kallat Good and Cheap) begick före fusionen med MCH.
b)

Om denna fråga besvaras jakande, är förordning nr 1408/71 då enbart tillämplig under de dagar då den berörda personen har arbetat ovanför en EU-medlemsstats kontinentalsockel, eller är den också tillämplig under den föregående perioden under vilken vederbörande utförde arbete på en annan plats, utanför unionens territorium?
16

I målet om överklagande av Rechtbank’s-Gravenhages dom vid Centrale Raad van Beroep gjorde ministern gällande att ”tre av sex år-regeln” inte var tillämplig på Babette Martens under perioden september 2007 till oktober 2008, eftersom hennes far under denna period arbetade deltid i Nederländerna och eftersom villkoren för att beviljas studiestöd således inte var uppfyllda. ”Tre av sex år-regeln” var dock tillämplig på Babette Martens under perioden november 2008 till juni 2011, eftersom hennes far, under denna period, inte längre betraktades som en gränsarbetare i Nederländerna, i den mån som han under sistnämnda period enbart arbetat i Belgien.
49

Vad för det första gäller det datum vid vilket strukturella band måste ha förelegat mellan det överlåtande företaget och förvärvaren och den period under vilken det måste ha förelegat sådana band mellan dessa för att det ska kunna fastställas att det rör sig om ett fall av ekonomisk kontinuitet, påpekas att domstolen har godtagit att det förelegat ekonomisk kontinuitet såväl i situationer där verksamhetsöverföringen skett under överträdelseperioden och där strukturella band mellan det överlåtande företaget och förvärvaren hade existerat under denna period (dom ETI m.fl., EU:C:2007:775, punkterna 45 och 50) som i situationer där nämnda överföring skett efter det att överträdelsen upphört, då strukturella band mellan de båda enheterna existerade vid tidpunktern för överföringen (se, bland annat, dom Aalborg Portland m.fl./kommissionen, C‑204/00 P, C‑205/00 P, C‑211/00 P, C‑213/00 P, C‑217/00 P och C‑219/00 P, EU:C:2004:6, punkterna 59, 351, 356 och 357). Domstolen har inte i något fall angett att det skulle vara nödvändigt att dessa band föreligger ända fram till dess att beslutet att beivra överträdelsen fattas.
7

I artikel 11 i direktiv 95/46 föreskrivs följande: ”1. Om uppgifterna inte har samlats in från den registrerade, skall medlemsstaterna föreskriva att den registeransvarige …, inte senare än vid den tidpunkt då uppgifterna först lämnas ut, skall ge den registrerade åtminstone följande information, utom när den registrerade redan känner till informationen: a) Den registeransvariges … identitet. b) Ändamålen med behandlingen. c) All ytterligare information, exempelvis — de kategorier av uppgifter som behandlingen gäller, — mottagarna eller de kategorier som mottar uppgifterna, — förekomsten av rättigheter att få tillgång till och att erhålla rättelse av de uppgifter som rör honom, i den utsträckning som den ytterligare informationen – med hänsyn till de särskilda omständigheter under vilka uppgifterna samlas in – är nödvändig för att tillförsäkra den registrerade en korrekt behandling. 2. Bestämmelserna i punkt 1 skall inte gälla när det – särskilt i samband med behandling för statistiska ändamål eller historiska eller vetenskapliga forskningsändamål – visar sig omöjligt eller innebära en oproportionerligt stor ansträngning att ge information eller om registrering eller utlämnande uttryckligen föreskrivs i författning. I sådana fall skall medlemsstaterna föreskriva lämpliga skyddsåtgärder”.
6

Under rubriken till denna avdelning återfinns anmärkning 2, som har följande lydelse: ”… a) Delar [som utgör varor] som omfattas av något av numren i kap. 84 eller 85 (andra än nr 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8485, 8503, 8522, 8529, 8538 och 8548) skall under alla förhållanden klassificeras enligt sina respektive nummer. … c) Alla andra delar skall klassificeras enligt nr 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8503, 8522, 8529 eller 8538 eller, om detta inte är möjligt, enligt nr 8485 respektive 8548.”