Förslag till avgörande av generaladvokat Jacobs föredraget den 3 juli 1997. - Belgiska staten mot Banque Indosuez med flera och Europeiska Gemenskapen. - Begäran om förhandsavgörande: Rechtbank van eerste aanleg Antwerpen - Belgien. - Dumpning - Plåt och grovplåt av järn eller stål med ursprung i Jugoslavien - Före detta jugoslaviska republiken Makedoniens självständighetsförklaring - Rättssäkerhet. - Mål C-177/96.



Rättsfallssamling 1997 s. I-05659



Generaladvokatens förslag till avgörande

1 I detta mål, som gäller en fråga ställd av Rechtbank van Eerste Aanleg te Antwerpen, skall fastställas vilken inverkan Socialistiska federativa republiken Jugoslaviens sönderfall har haft på ett beslut av kommissionen att införa antidumpningstull på import av vissa stålprodukter "med ursprung i Jugoslavien" (nedan kallat det slutgiltiga beslutet eller beslutet).(1) Frågan gäller i huvudsak om beslutet omfattar import från Före detta jugoslaviska republiken Makedonien efter dennas självständighetsförklaring.

Tillämpliga bestämmelser

2 Beslutet antogs mot bakgrund av ett antal åtgärder som sedan år 1977 har vidtagits av Europeiska kol- och stålgemenskapen(2) för att reglera förfarandet och kommissionens befogenhet vid dess undersökningar i enlighet med EKSG-fördraget av dumpning och subventioner och som i det aktuella fallet kulminerade i kommissionens beslut nr 2177/84 (nedan kallat grundbeslutet).(3) De regler som dessa åtgärder resulterade i "infördes i överensstämmelse med gällande internationella förpliktelser, särskilt de förpliktelser som följer av artikel VI i GATT [och] av överenskommelsen om tolkning och tillämpning av artikel VI i GATT (nedan kallat 1979 års antidumpningskodex)".(4)

3 Enligt artikel 1 i grundbeslutet är syftet med beslutet att skapa "skydd mot dumpad eller subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska kol- och stålgemenskapen". I artikel 2 anges en metod för bedömning av om dumpning har förekommit. Denna kompletteras med artikel 4 som behandlar själva skadan. Klagomål som inges i enlighet med artikel 5 kan, om förutsättningarna är uppfyllda, leda till att kommissionen inleder en undersökning i enlighet med förfarandet i artikel 7. Såvida inte förfarandet avbryts, till exempel genom att skyddsåtgärder bedöms som onödiga(5) eller godtagbara åtaganden har erbjudits av dem som undersökningen gäller(6), skall tillfälliga(7) eller slutgiltiga(8) tullar uttas.

4 Artikel 13 innehåller allmänna bestämmelser om tullar. I artikel 13.2 föreskrivs följande:

"Sådana [antidumpnings]åtgärder skall ange bl.a. den införda tullens belopp och typ, den vara som avses, ursprungs- eller exportlandet, om möjligt leverantörens namn samt skälen för åtgärden."

Artikel 13.2 motsvarar artikel 8.2 i överenskommelsen om tolkning och tillämpning av artikel VI i GATT [vid översättningen fanns ingen svensk version att tillgå], i vilken föreskrivs:

"... Myndigheterna skall namnge leverantören eller leverantörerna av den berörda varan. Om flera leverantörer från samma land berörs och det av praktiska skäl inte är möjligt att namnge alla dessa, kan myndigheterna ange det berörda land varifrån leveranserna sker. Om flera leverantörer från mer än ett land är berörda, kan myndigheterna namnge antingen alla berörda leverantörer eller, om detta inte är möjligt, alla berörda länder varifrån leveranser sker."

5 Enligt artikel 14 i grundbeslutet kan beslut om införande av tullar bli föremål för översyn på antingen medlemsstaternas begäran eller kommissionens initiativ eller om en "berörd part" så begär, förutsatt att minst ett år förflutit sedan undersökningen avslutades. Artikeln lyder därefter enligt följande:

"2. Då det efter samråd framgår att en översyn är påkallad, skall undersökningen återupptas i enlighet med artikel 7, om omständigheterna så kräver. Återupptagandet av undersökningen skall inte påverka de åtgärder som är i kraft.

3. Om en översyn ... visar att det är påkallat, skall åtgärderna ändras, avskaffas eller upphävas av kommissionen."

6 Slutligen föreskrivs i artikel 16 att tull som uppburits utan grund skall återbetalas.

Bakgrunden till de ifrågavarande antidumpningstullarna

7 I februari 1986 inledde kommissionen ett antidumpningsförfarande med avseende på vissa stålprodukter "med ursprung i Jugoslavien".(9)

8 Genom beslut nr 2767/86(10) infördes en tillfällig tull på 68 ecu per ton på vissa produkter "med ursprung i Jugoslavien".(11) I beslutet nämns uttryckligen bolaget Rudnici i Zelezarnica Skopje (nedan kallat Rudnici) som är tillverkare och exportör i vad som nu är Före detta jugoslaviska republiken Makedonien.(12) Vid den tidpunkten avsåg självfallet "Jugoslavien" endast det territorium som ingick i Socialistiska federativa republiken Jugoslavien.

9 I december 1986 godtog kommissionen ett åtagande från de berörda jugoslaviska exportörerna, som syftade till att undanröja den skada som vållats av de dumpade produkterna.(13)

10 Efter klagomål på att det ovannämnda åtagandet inte hade iakttagits återinförde kommissionen genom beslut nr 229/88/EKSG(14) i januari 1988 en tillfällig antidumpningstull på 68 ecu per ton på vissa stålprodukter "med ursprung i Jugoslavien".

11 Slutligen antog kommissionen den 18 juli 1988 ett beslut(15) om införande av slutgiltig antidumpningstull om 48 ecu per ton på import av vissa järn- och stålprodukter "med ursprung i Jugoslavien".

12 Den slutgiltiga tullen trädde i kraft den 20 juli 1988(16) och var avsedd att gälla för en period om fem år från den dagen eller från den dag den senast modifierades eller bekräftades.(17)

13 I februari 1990 begärde den jugoslaviska kol- och stålfederationen att kommissionen skulle inleda en översyn av den gällande antidumpningstullen med hänsyn till att konkurrenssituationen hade förändrats. På grund av dessa förändringar ansåg kommissionen att det var motiverat med en översyn av beslutet.

14 År 1992 konstaterade kommissionen efter sin översyn att dumpningen fortgick och att skadan bestod, om än i minskad grad. Beslutet ändrades följaktligen genom beslut nr 2297/92/EKSG, vilket trädde i kraft(18) dagen efter det att det hade offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, nämligen den 7 augusti 1992.(19)

15 Enligt det ändrade beslutet (nedan kallat ändringsbeslutet) infördes en antidumpningstull för samma slags stålprodukter som de som angavs i det ursprungliga beslutet, nämligen de som "har sitt ursprung i Slovenien ... , Makedonien ... , Montenegro ... och Serbien".(20) Tullsatsen sänktes något till 44 ecu per ton.(21) Denna tullsats skulle uttryckligen inte tillämpas på produkter från tre namngivna tillverkare, däribland Rudnici,(22) eftersom kommissionen, med hänsyn till dessa företags åtaganden, hade beslutat att avsluta undersökningen utan att införa en slutgiltig tull.

Bakgrund och målet vid den nationella domstolen

16 Före detta jugoslaviska republiken Makedonien förklarade sig självständig den 17 september 1991. Detta var en följd av Socialistiska federativa republiken Jugoslaviens gradvisa sönderfall i ett antal geografiskt sett mindre stater, vilka i hög grad motsvarar de enskilda republiker som bildade den gamla federationen.(23)

17 Mellan den 1 maj 1992 och den 31 juli 1992 (det vill säga innan det slutgiltiga antidumpningsbeslutet ändrades) importerade Stahlhandel Schmitz GmbH, bolag bildat enligt tysk rätt, stålprodukter av det slag som omfattas av beslutet. Sådana produkter med ursprung i Före detta jugoslaviska republiken Makedonien importerades till den belgisk-luxemburgska ekonomiska unionen från tillverkaren Rudnici. Det har inte klarlagts om sökandena även tidigare har importerat produkter från Rudnici. Fram till den 31 juli 1992 hade belgiska myndigheter krävt och uppburit antidumpningstull uppgående till sammanlagt 14 863 825 BFR.

18 Den 18 maj 1994 väckte Stahlhandel Schmitz, dess borgensman Banque Indosuez, bolag bildat enligt schweizisk rätt, samt tullagenten NV Rijn- en Kanaalvaartexpeditie, bolag bildat enligt belgisk rätt, talan vid belgisk domstol. I talan yrkades att belgiska staten skulle förpliktas att återbetala erlagd tull på den grunden att beslutet inte var tillämpligt på dessa bolags stålimport och att den uppburna tullen således var olaglig. Genom tredskodom meddelad den 29 juni 1994 av Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen beslutades om återbetalning av den erlagda tullen. Belgiska staten ansökte om återvinning. I samband med att förfarandet återupptogs instämdes även Europeiska gemenskapen som dock uteblev från förhandlingen.

19 Det framgår att sökandenas huvudargument vid den nationella domstolen var att beslutet hänvisade till import från Jugoslavien och att det därför inte var tillämpligt på deras import, eftersom denna import efter Före detta jugoslaviska republiken Makedoniens självständighetsförklaring inte längre härrörde från Jugoslavien utan från Före detta jugoslaviska republiken Makedonien. Detta argument förefaller bygga på den folkrättsliga principen om statssuccession. Sökandena har nämligen gjort gällande att Förbundsrepubliken Jugoslavien (Serbien och Montenegro) ensam har övertagit den tidigare Socialistiska federativa republiken Jugoslaviens förpliktelser i fråga om tull medan Före detta jugoslaviska republiken Makedonien inte omfattas av dessa förpliktelser. Sökandena förefaller även ha åberopat den omständigheten att ändringsbeslutet, till skillnad från det slutgiltiga antidumpningsbeslutet, uttryckligen hänvisar till Före detta jugoslaviska republiken Makedonien.

Den nationella domstolens frågor

20 Den 13 maj 1996 beslutade Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen att ställa följande två frågor till domstolen:

"1. Omfattar beteckningen 'Jugoslavien' i beslut nr 2131/88/EKSG även Före detta jugoslaviska republiken Makedonien efter det att denna har lämnat (rest-)Jugoslavien?

2. Skall den antidumpningstull som med tillämpning av beslut nr 2131/88/EKSG uttas på import av järn- och stålprodukter med ursprung i Jugoslavien till belgisk-luxemburgska ekonomiska unionen, även uttas på import av produkter av detta slag med ursprung i Före detta jugoslaviska republiken Makedonien som ägde rum mellan den 1 maj 1992 och den 31 juli 1992?"

21 Den belgiska regeringen och kommissionen har anfört att de två frågorna hänger samman. Den belgiska regeringen har gjort gällande att ett jakande svar på den första frågan innebär att även den andra frågan måste besvaras jakande. Kommissionen har gjort gällande att de två frågorna i själva verket rör samma sak. Dessa påståenden är enligt min mening riktiga och de två frågorna bör därför omformuleras enligt följande:

"Är den antidumpningstull som i enlighet med kommissionens beslut nr 2131/88/EKSG skall uttas på import av vissa stålprodukter 'med ursprung i Jugoslavien' även tillämplig på import under perioden den 1 maj 1992 till den 31 juli 1992 av samma slags stålprodukter som har sitt ursprung i Före detta jugoslaviska republiken Makedonien?"

22 Den belgiska regeringen och kommissionen har inkommit med skriftliga yttranden. Sökandena har inte inkommit med yttrande, men deras uppfattning framgår av deras argument i målet vid den nationella domstolen, vilka har sammanfattats ovan. Huvudfrågan, som är stridig mellan sökandena å ena sidan och den belgiska regeringen och kommissionen å den andra sidan, gäller huruvida reglerna i internationell rätt om statssuccession är relevanta. Jag skall först ta upp denna fråga som, med hänsyn till omständigheterna i föreliggande mål, även gör det nödvändigt att ta ställning till antidumpningstullens natur. Mot bakgrund av min slutsats i denna fråga kommer jag därefter att gå in på tolkningen av beslutet. I samband med detta kommer jag att ta upp frågan om rättssäkerhet.

Antidumpningstullens natur

23 Kommissionen har framhållit att det huvudsakliga syftet med antidumpningsåtgärder är att förhindra att gemenskapsindustrin skadas genom att dumpade varor övergår i fri omsättning inom gemenskapen. Detta mål skulle undergrävas om en tillverkare av varor som omfattas av antidumpningstull skulle kunna undvika denna tull enbart av det skälet att myndigheterna på det territorium där tillverkaren har sitt säte förklarar detta territorium för självständigt. Även om tillverkaren enligt folkrätten därefter omfattas av den nya statens jurisdiktion, innebär inte detta att dumpningen upphör att skada gemenskapsindustrin.

24 Den belgiska regeringen och kommissionen har båda hänvisat till att strukturen i och mekanismen för införande och uppbörd av antidumpningstull visar att antidumpningsåtgärder inte ger upphov till statsskulder, utan till avgifter som kan jämställas med tullavgifter, vilka skall erläggas av den enskilde importören i gemenskapen.

25 Jag finner dessa argument övertygande. Uppenbarligen måste den aktuella formuleringen, "med ursprung i Jugoslavien", tolkas inte enbart bokstavligen utan även med hänsyn till sammanhanget och ändamålen med beslutet samt till den rättsordning inom vilken beslutet har fattats.(24) Införandet av antidumpningstull, oberoende av om det görs genom förordningar i fråga om EG-åtgärder eller i form av beslut i fråga om EKSG-åtgärder, syftar ytterst till att skydda gemenskapsindustrin mot import av produkter till ett pris som ligger under dessa produkters normalvärde och som därigenom kan skada gemenskapsindustrin. Sådana skador kan förhindras genom införandet av antidumpningstull på import av sådana produkter. Antidumpningsåtgärderna inriktas på produkterna och deras ursprung. Åtgärder vidtas mot import från ett visst land, normalt på grundval av en undersökning av ett antal utvalda tillverkare. Produktens geografiska ursprung är det enda relevanta kriteriet i kommersiella eller ekonomiska termer. En förändring av politiska gränser eller namn är i sig inte relevanta för det ekonomiska ändamålet med antidumpningstullar.

26 Bruket i antidumpningsförordningar eller beslut är att ange vilka som tillverkar de varor som omfattas av antidumpningstullen. Det framgår emellertid av artikel 13.2 i grundbeslutet att, när en grupp leverantörer omfattas av antidumpningsåtgärder och det inte är praktiskt möjligt att namnge varje tillverkare, det är tillåtet att använda en mer allmän beteckning av vilken det territoriella ursprunget framgår (det är talande att begreppet "land" används i stället för "stat" i grundbeslutet). Användningen av en geografisk eller territoriell beteckning som en kortform för alla tillverkare av den bestämda produkten som är verksamma inom den regionen förtar inte på något sätt det slutgiltiga antidumpningsbeslutets verkan, det vill säga som rättsakt riktad mot import av produkter från ett visst område.

27 Det uppkommer således ingen koppling till folkrättsliga skyldigheter enkom på grund av att en ursprungsbeteckning som hänvisar till en stats territorium används för att beskriva produkten. Det är riktigt att företrädare för exportlandet skall underrättas om att kommissionen har beslutat att inleda ett antidumpningsförfarande,(25) och sådana företrädare har även andra rättigheter under detta förfarande.(26) Om det påstås att dessa rättigheter inte har iakttagits måste folkrättsliga frågor, som vem som företräder en regering och från vilken dag, besvaras med utgångspunkt i principer om erkännande av stater och regeringar samt om statssuccession.(27) Några sådana frågor uppkommer emellertid inte i föreliggande mål. Förfarandet har inte ifrågasatts och tolkningsfrågan uppkommer enbart vad beträffar tillämpningsbestämmelserna i beslutet, vilket är en rättsakt riktad mot produkter av visst ursprung.

28 Slutligen kan jag konstatera att det inte följer något av ändringarna av terminologin i ändringsbeslutet som skulle kunna modifiera ovan anförda slutsats.

29 För det första gäller det slutgiltiga antidumpningsbeslutet, som kommissionen har påpekat, fram till dess en eventuell ändring träder i kraft (se artikel 14.2 i grundbeslutet).

30 För det andra inverkar inte ändringarna i ändringsbeslutet, som genom kommissionens översyn medfört en tydligare geografisk precisering (av vilken det framgår att det inte förekom dumpning av stålprodukter med ursprung i Republikerna Bosnien-Herzegovina eller Kroatien), och Socialistiska federativa republiken Jugoslaviens gradvisa sönderfall på tolkningen av det slutgiltiga antidumpningsbeslutet i dess ursprungliga version.

31 Följaktligen är sökandens påståenden avseende statssuccession i allt väsentligt irrelevanta. Först när terminologin i beslutet förstås för vad den verkligen är, nämligen ett sätt att använda en stats territoriella eller geografiska gränser som ett slags kortfattad beskrivning för att slippa identifiera enskilda tillverkare som är verksamma inom dessa gränser, framgår det klart att denna terminologi inte avviker från antidumpningsåtgärdernas produktorienterade natur.

32 Användningen av en sådan kortfattad beskrivning omvandlar inte vad som egentligen är en tullåtgärd till en transaktion mellan stater. Antidumpningstullar är inte statsskulder. Även om det är fullt möjligt att obefogade antidumpningsåtgärder kan få folkrättsliga följder, kan rutinåtgärder som överensstämmer med antidumpningskodexen inte avse eller föranleda frågor om förhållandet mellan stater. Det är därför inte nödvändigt att här i sak gå in på sökandens argument om statssuccession, vilka förefaller bygga på antagandet att Förbundsrepubliken Jugoslavien ensam har övertagit Socialistiska federativa republiken Jugoslaviens internationella förpliktelser. Mot bakgrund av folkrätten skulle jag vilja påstå att det inte är självklart att detta antagande är riktigt. Som emellertid anförts ovan anser jag det inte nödvändigt för syftet med detta förslag till avgörande att behandla denna fråga vidare.

Rättssäkerhet

33 Slutligen skall jag ta upp frågan om rättssäkerhet, nämligen huruvida beteckningen "med ursprung i Jugoslavien" var tillräckligt klar och precis för att antidumpningstull skulle kunna uttas på alla stålprodukter med ursprung i den forna Socialistiska federativa republiken Jugoslavien, inklusive Före detta jugoslaviska republiken Makedonien. Kommissionen och belgiska regeringen anser i huvudsak att under den relevanta perioden borde beteckningen "med ursprung i Jugoslavien" förstås som "med ursprung i någon av de stater som trätt i Socialistiska federativa republiken Jugoslaviens ställe", följaktligen även i Före detta jugoslaviska republiken Makedonien. Den territoriella beteckningen "Jugoslavien", som användes i det slutgiltiga antidumpningsbeslutet, bör tolkas som en kollektiv beteckning för samtliga dessa stater.

34 Även om sökandena inte förefaller att uttryckligen ha åberopat rättssäkerhetsprincipen, framgår denna enligt min mening ändå underförstått av deras argument, som ett alternativ till påståendena om statssuccession och att Förbundsrepubliken Jugoslavien skulle ha trätt i Socialistiska federativa republiken Jugoslaviens ställe. Frågan om rättssäkerhet framgår också underförstått av den nationella domstolens fråga. Även om man godtar kommissionens och den belgiska regeringens argument om antidumpningstullarnas natur och att reglerna om statssuccession är irrelevanta, kvarstår emellertid frågan om det är förenligt med principen om rättssäkerhet att beteckningen "Jugoslavien" skall anses omfatta "samtliga stater som trätt i Socialistiska federativa republiken Jugoslaviens ställe".

35 I domen i målet C-143/93, Van Es Douane Agenten, som gällde jordbruksavgifter och importtullar, fastställde domstolen följande:

"principen om rättssäkerhet utgör en grundläggande gemenskapsrättslig princip ... som bland annat ställer krav på att en reglering som innebär att de skattskyldiga påförs avgifter skall vara klar och exakt, så att den skattskyldige på ett otvetydigt sätt kan känna till sina rättigheter och skyldigheter och själv vidta åtgärder i enlighet därmed".(28)

36 Målet gällde ersättandet av den gamla Gemensamma tulltaxenomenklaturen med den nya Kombinerade nomenklaturen. Förordningar hade antagits enligt den tidigare gällande Gemensamma tulltaxenomenklaturen, i vilka vissa majsprodukter klassificerades på särskilt sätt. När Gemensamma tulltaxenomenklaturen upphävdes ersattes emellertid inte dessa förordningar, och klassificeringen i dem ändrades inte heller i enlighet med Kombinerade nomenklaturens terminologi. Domstolen skulle i huvudsak besvara frågan om de gamla förordningarna kunde användas för att omklassificera produkter som annars inte skulle omfattas av avgifter och tullar så att de påfördes avgifter av detta slag. Domstolen konstaterade att kommissionen var skyldig att:

"ändra de förordningar som antagits på grundval av [förordningen om Gemensamma tulltaxenomenklaturen] och som fortfarande är av praktisk betydelse efter övergången till Kombinerade nomenklaturen, så att enskilda på ett otvetydigt sätt kan känna till sina rättigheter och skyldigheter och själva vidta åtgärder i enlighet därmed. Utan sådana anpassningsåtgärder kan det bli svårt för enskilda att med säkerhet känna till sin rättsliga ställning".(29)

37 Även om principen, som den formulerats i det fallet, förefaller vara tillämplig i föreliggande mål, var enligt min mening fallet Van Es Douane Agenten helt annorlunda. I det fallet var kommissionen uttryckligen skyldig att ändra rättsakterna, och domstolen fastslog att rättsakter som inte hade anpassats inte var tillämpliga. Vidare förelåg verklig osäkerhet om rättsläget, eftersom det fanns betydande skillnader mellan den gamla och nya klassificeringen, vilket medförde att det var svårt för enskilda att utröna sin egen rättsliga ställning. I föreliggande fall däremot fanns det ingen sådan uttrycklig skyldighet, och som framgår nedan var sökandenas rättsliga ställning av ett flertal skäl enkel att utröna.

38 För det första framgår det enligt min mening klart av såväl beslutets ordalydelse som av det rättsliga sammanhanget att beslutet var tillämpligt på de produkter som är i fråga i detta mål. I beslut nr 2767/86(30), i vilket tillfällig antidumpningstull först infördes på import av produkter "med ursprung i Jugoslavien", nämndes uttryckligen Rudnici bland de exportörer som var föremål för undersökning.(31) Rudnici ingick bland de jugoslaviska exportörer vars åtaganden föranledde kommissionen att avsluta undersökningen.(32) Beslut nr 229/88(33), i vilket tillfällig antidumpningstull återinfördes på import av de aktuella produkterna, var uppenbarligen tillämpligt på Rudnici, eftersom det uttryckligen anges att kommissionen återtagit sitt godtagande av de åtaganden som anges i beslut nr 86/639, däribland Rudnicis åtagande.(34) Kommissionen återupptog samtidigt sin antidumpningsundersökning. Det framgår även klart av meddelandet om återupptagande av undersökningen,(35) i vilket hänvisas till de jugoslaviska exportörer vars åtaganden godtogs i beslut nr 86/639, att Rudnici ingick bland de exportörer som var föremål för undersökning. Även om Rudnici inte uttryckligen nämns i beslutet framgår det klart av de tidigare åtgärder som anges i ingressen och av den stående hänvisningen till "berörda/troligen berörda jugoslaviska exportörer/tillverkare" att beslutet omfattade produkter som tillverkades och exporterades av Rudnici.(36)

39 För det andra står det enligt min mening klart att det slutgiltiga antidumpningsbeslutet var avsett att tillämpas på hela Socialistiska federativa republiken Jugoslaviens territorium. Då beslutet antogs samt under undersökningarna och vid införandet av tillfälliga tullar som kulminerade i det aktuella beslutet kunde beteckningen "Jugoslavien", vilket var den beteckning som användes i beslutet och dess föregångare, nämligen inte avse något annat. Även om staten Jugoslavien eller Socialistiska federativa republiken Jugoslavien har upphört att existera fyller beteckningen i huvudsak samma funktion som tidigare, nämligen som en exakt beskrivning av samma territoriella eller geografiska område (även om "Jugoslavien" numera i första hand skulle ses som en regionalt eller historiskt beskrivande beteckning som även utgör en kortform för en samling stater). De territoriella gränserna eller det geografiska området som innefattas i denna beteckning är oförändrade.

40 Ytterligare stöd för uppfattningen att beteckningen "Jugoslavien" i beslutet avser samtliga territorier som ingick i Socialistiska federativa republiken Jugoslavien, ger den omständigheten att beslutet, som visats ovan, ovedersägligen var tillämpligt på produkter som importerats från en tillverkare i vad som nu är Före detta jugoslaviska republiken Makedonien, nämligen Rudnici. Vidare var beslutet uppenbarligen även tillämpligt på produkter som importerats från en tillverkare i vad som i dag är Slovenien.(37)

41 Det finns dessutom ingen annan stat som rimligen skulle kunna förväxlas med det forna "Jugoslavien" eller Socialistiska federativa republiken Jugoslavien. "Jugoslavien" måste således likställas med de fem stater som trätt i dess ställe. För dem som eventuellt är okunniga om regionens historia pekar i alla händelser själva namnet "Före detta jugoslaviska republiken Makedonien" på att denna republik tidigare var en delrepublik i Socialistiska federativa republiken Jugoslavien.

42 För det tredje, och med hänsyn till det ovan anförda knappast överraskande, verkar det inte finnas några bevis för att det råder någon verklig förvirring eller osäkerhet om rättsläget. I motsats till fallet Van Es Douane Agenten och de tidigare fallen Gondrand och kommissionen mot Frankrike och Förenade kungariket(38) har det inte påståtts att det har uppkommit omvända förväntningar eller allmän förvirring vad beträffar termens innebörd. Även om det är riktigt att rättssäkerhetskravet innefattar en objektiv prövning, är emellertid den omständigheten att det inte råder förvirring eller osäkerhet av stor betydelse. I föreliggande fall förefaller samtliga parter ha utgått från att tull fortfarande skulle uttas på produkter som importeras från de forna jugoslaviska republikerna. Sökandena har inte inkommit med invändningar förrän långt efter det att betydande tullbelopp redan hade erlagts. Det verkar snarast som om yrkandet har föranletts enkom av ändringarna i terminologin i ändringsbeslutet.

43 Enligt min mening visar ovannämnda omständigheter att det slutgiltiga antidumpningsbeslutet var tillräckligt klart och exakt för att sökandena på ett otvetydigt sätt skulle kunna utröna sin skyldighet att erlägga antidumpningstull för import av produkter från Före detta jugoslaviska republiken Makedonien under den ifrågavarande perioden.

Förslag till avgörande

44 Jag anser således att den fråga som har ställts av Rechtbank van Eerste Aanleg te Antwerpen skall besvaras enligt följande:

Den antidumpningstull som i enlighet med kommissionens beslut nr 2131/88/EKSG skulle uttas på import av vissa stålprodukter "med ursprung i Jugoslavien" är tillämplig på import under perioden från den 1 maj 1992 till den 31 juli 1992 av samma slags stålprodukter med ursprung i Före detta jugoslaviska republiken Makedonien.

(1) - Kommissionens beslut nr 2131/88/EKSG av den 18 juli 1988 om införande av slutgiltig antidumpningstull på import av viss plåt och grovplåt av järn eller stål med ursprung i Jugoslavien och om slutgiltigt uttag av tillfällig antidumpningstull på denna import (EGT L 188, s. 14, fransk version; vid översättningen fanns ingen svensk version att tillgå).

(2) - Kommissionens rekommendation nr 77/329/EKSG av den 15 april 1977 om skydd mot dumpning, premier eller subventioner av länder som inte är medlemmar i Europeiska kol- och stålgemenskapen (EGT L 144, 1977, s. 6, fransk version; vid översättningen fanns ingen svensk version att tillgå).

(3) - Kommissionens beslut nr 2177/84/EKSG av den 27 juli 1984 om skydd mot dumpad eller subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska kol- och stålgemenskapen (EGT L 201, s. 17, fransk version; vid översättningen fanns ingen svensk version att tillgå). Detta beslut upphävdes och ersattes med verkan från den 5 augusti 1988 av kommissionens beslut nr 2424/88/EKSG av den 29 juli 1988 om skydd mot dumpad eller subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska kol- och stålgemenskapen (EGT L 209, 1988 s. 18). De relevanta bestämmelserna i detta beslut överensstämmer i huvudsak med motsvarande bestämmelser i grundbeslutet till vilka hänvisas i föreliggande förslag. Beslutet ersattes i sin tur med verkan från den 2 december 1996 av kommissionens beslut nr 2277/96/EKSG av den 28 november 1996 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska kol- och stålgemenskapen (EGT L 308, 1996, s. 11).

(4) - Åttonde övervägandet i ingressen till beslut nr 2177/84, se ovan fotnot 3.

(5) - Artikel 9.

(6) - Artikel 10.

(7) - Artikel 11.

(8) - Artikel 12.

(9) - EGT C 38, 1986, s. 3.

(10) - Kommissionens beslut nr 2767/86/EKSG av den 5 september 1986 om införande av tillfällig antidumpningstull på import av plåt och grovplåt av järn eller stål med ursprung i Jugoslavien (EGT L 254, s. 18, fransk version; vid översättningen fanns ingen svensk version att tillgå).

(11) - Artikel 1.1 och 1.2.

(12) - Fjortonde övervägandet.

(13) - Kommissionens beslut nr 86/639/EKSG av den 23 december 1986 om godtagande av ett åtagande inom ramen för en antidumpningsundersökning avseende import av viss plåt och grovplåt av järn eller stål med ursprung i Jugoslavien och om avslutande av undersökningen (EGT L 371, s. 84, fransk version; vid översättningen fanns ingen svensk version att tillgå).

(14) - Kommissionens beslut nr 229/88/EKSG av den 25 januari 1988 om tillfällig tull på import av viss plåt och grovplåt av järn eller stål med ursprung i Jugoslavien (EGT L 23, s. 13, fransk version; vid översättningen fanns ingen svensk version att tillgå). Beslut nr 229/88 ändrades genom kommissionens beslut nr 980/88/EKSG av den 13 april 1988 (EGT L 98, 1988, s. 33), för att beakta de ändrade beskrivningarna samt klassificeringen av de aktuella varorna i nya Kombinerade nomenklaturen till Gemensamma tulltaxan samt genom kommissionens beslut nr 1321/88/EKSG av den 11 maj 1988 (EGT L 123, 1988, s. 20), genom vilket de tillfälliga tullarna förlängdes.

(15) - Se fotnot 1.

(16) - Artikel 3.

(17) - Artikel 15.1 i grundbeslutet.

(18) - Se artikel 3.

(19) - Kommissionens beslut nr 2297/92/EKSG av den 31 juli 1992 om ändring av beslut nr 2131/88/EKSG med godkännande av åtaganden som erbjudits i samband med import av viss plåt och grovplåt av järn eller stål, som har sitt ursprung i Slovenien och Makedonien, Montenegro och Serbien, och avslutande av antidumpningsförfarandet i fråga om Kroatien och Bosnien-Hercegovina (EGT L 221, s. 36).

(20) - Artikel 1.1 i ändringsbeslutet. De berörda produkterna var inte tillverkade och exporterade till gemenskapen av Kroatien eller Bosnien-Hercegovina. Kommissionen ansåg därför att förfarandet rörande dessa länder kunde avslutas utan införande av skyddsåtgärder (se punkt 34 och artikel 2 i beslut nr 2297/92).

(21) - Artikel 1.2.

(22) - Artikel 1.3.

(23) - Se yttrandena från förlikningskommissionen vid fredskonferensen för Jugoslavien (Badinterkommissionen), publicerade i 31 International Legal Materials 1488 (1992), i synnerhet yttrande nr 8, s. 1521, och dess fjärde övervägande, s. 1523. För ytterligare upplysningar om den politiska utvecklingen efter Före detta jugoslaviska republiken Makedoniens självständighetsförklaring se mitt förslag till avgörande inför beslutet av den 19 mars 1996 i mål C-120/94, kommissionen mot Grekland, (REG 1996, s. I-1513) i synnerhet punkt 2-17. Ett urval av de viktigaste internationella handlingarna rörande situationen i det forna Jugoslavien har publicerats i 31 International Legal Materials 1421-1594.

(24) - Se dom av den 30 juli 1996 i mål C-84/95, Bosphorus (REG 1996, s.I-3953), punkt 11, och av den 17 oktober 1995 i mål C-83/94 (REG 1995, s. I-3231), punkt 22.

(25) - Artikel 7.1 b i grundbeslutet.

(26) - Artikel 7.4 a och 7.4 b.

(27) - Förstainstansrätten har berört några av dessa frågor i domen av den 28 september 1995 i målet T-164/94, Ferchimex mot rådet (REG 1995, s. II-2681), i synnerhet punkt 155.

(28) - Dom av den 13 februari 1996 i mål C-143/93, Van Es Douane Agenten (REG 1996, s. I-431), punkt 27. Se även dom av den 9 juli 1981 i mål 169/80, Gondrand Frères och Garancini (Rec. 1981, s. 1931) och av den 22 februari 1989 i förenade målen 92/87 och 93/87 (Rec. 1989, s. 405).

(29) - Punkt 29 i domen i det ovannämnda målet.

(30) - Se ovan fotnot 10.

(31) - Fjortonde övervägandet.

(32) - Artikel 1 i beslut nr 86/639, se ovan fotnot 13.

(33) - Se ovan fotnot 14.

(34) - Åttonde övervägandet.

(35) - EGT C 22, 1988, s. 10.

(36) - Se till exempel följande överväganden: 1, 4, 5, 9, 11, 16 18, 19, 22 och 25.

(37) - Se hänvisningar till Zelezarna i samma bestämmelser som de med hänvisningar till Rudnici, ovan fotnot 31-36.

(38) - Se angående båda fallen ovan fotnot 28.