ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 16/31

Begäran om förhandsavgörande framställd av High Court (Irland) den 7 november 2018 – Minister for Justice and Equality mot ND

(Mål C-685/18)

(2019/C 16/39)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

High Court (Irland)

Parter i det nationella målet

Sökande: Minister for Justice and and Equality

Motpart: ND

Tolkningsfrågor

1. Är kriterierna enligt vilka det ska fastställas huruvida en allmän åklagare, som utsetts till utfärdande rättslig myndighet i den mening som avses i artikel 6.1 (1), är en rättslig myndighet enligt den självständiga betydelsen av det begreppet i artikel 6.1 i 2002 års rambeslut om [en] europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna att den allmänna åklagaren 1) ska ha en oberoende ställning i förhållande till den verkställande makten och 2) ska anses utöva rättsskipning eller delta i rättsskipningen i sitt eget rättssystem?

2. Om den första frågan ska besvaras nekande, enligt vilka kriterier ska en nationell domstol fastställa huruvida en allmän åklagare som utses till rättslig myndighet i den mening som avses i artikel 6.1 i rambeslutet är en rättslig myndighet i den mening som avses i artikel 6.1?

3. I den mån kriterierna innefattar ett krav på att den allmänna åklagaren utövar rättsskipning eller deltar i rättsskipningen, ska detta krav prövas enligt den ställning åklagaren har i sitt eget rättssystem eller enligt vissa objektiva kriterier? Om prövningen ska ske enligt objektiva kriterier, vilka är då dessa kriterier?

4. Är Republiken Litauens allmänna åklagarmyndighet en rättslig myndighet enligt den självständiga betydelsen av det begreppet i artikel 6.1 i 2002 års rambeslut om [en] europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna?

(1) 2002/584/RIF: Rådets rambeslut av den 13 juni 2002 om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna (EUT L 190, 2002, s. 1).
3)

Om den första frågan besvaras nekande och medlemsstaten alltså får tillämpa andra villkor utöver det i artikel 10.2 i direktivet (”är beroende av flyktingen för sin försörjning”), betyder det då att medlemsstaten har möjlighet att ställa upp vilka villkor som helst som den finner lämpliga, inklusive de som gäller för andra familjemedlemmar enligt artikel 4.2 och 4.3 i direktivet, eller är det endast tillåtet att tillämpa villkoret i artikel 4.3? Vilken faktisk situation avser i så fall villkoret ”objectively unable to provide for their own needs on account of their state of health” i artikel 4.3 i direktivet? Ska det tolkas på det sättet att familjemedlemmen inte kan försörja sig själv eller på det sättet att denne inte är kapabel att ta hand om sig själv, eller på något annat sätt?
Mål C-341/18: Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Nederländerna) den 24 maj 2018 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid mot J. m.fl.

Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Nederländerna) den 24 maj 2018 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid mot J. m.fl.

(Mål C-341/18)

Hänskjutande domstol

Raad van State

Parter i det nationella målet

Klagande: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Motpart: J. m.fl.

Andra parter i målet: C. och H. m.fl.

Tolkningsfrågor

Ska artikel 11.1 i Europaparlamentets och rådets förordning 2016/399 ( 1 ) av den 15 mars 2016 om en unionskodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna) tolkas så, att en tredjelandsmedborgare som tidigare har rest in i Schengenområdet, till exempel via en internationell flygplats, ska anses resa ut i den mening som avses i kodexen om Schengengränserna så snart vederbörande, i egenskap av sjöman, mönstrar på ombord på ett fartyg som redan ligger i en hamn som utgör en yttre gräns, oavsett om, och i så fall när, vederbörande kommer att lämna hamnen med det fartyget? Eller krävs det för att det ska kunna vara fråga om en utresa att det först har fastställts att sjömannen kommer att lämna hamnen med det aktuella fartyget och om så är fallet, gäller då en viss frist för när avgången senast måste äga rum, och vid vilken tidpunkt ska då utresestämpeln ges? Eller är det en annan tidpunkt som, eventuellt under andra villkor, ska gälla som ”utresa”?

( 1 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/399 av den 9 mars 2016 om en unionskodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna) (EUT L 77, 2016, s. 1).
iv)

kan innebära att slovakiska reglerade enheter tvingas att be [den slovakiska] tillsynsmyndigheten att dra in deras tillstånd, eller att utländska elleverantörer tvingas be tillsynsmyndigheten i ursprungsstaten att dra in deras tillstånd, eftersom en indragning av tillståndet utgör den enda möjligheten för en person som inte vill att även dess inkomster från övriga verksamheter ska läggas till grund för avgiften, att frigöra sig från ställningen som reglerad enhet enligt den aktuella lagstiftningen?
3)

För det fall fråga 2 besvaras jakande: När artikel 212a i tullkodexen tillämpas på en tullskuld som har uppkommit enligt artikel 204.1 i tullkodexen till följd av att tidsfristen som avses i artikel 49.1 i tullkodexen har överskridits, får en åtagandefaktura och ett exportåtagandeintyg, i den mening som avses i artikel 3.1 b och c i genomförandeförordning nr 1238/2013 och artikel 2.1 b och c i genomförandeförordning nr 1239/2013, då också lämnas in inom en tidsfrist som fastställts av tullmyndigheterna i enlighet med artikel 53.1 i tullkodexen?
Mål C-316/18: Begäran om förhandsavgörande framställd av Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Förenade Kungariket) den 14 maj 2018 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs mot The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge

Begäran om förhandsavgörande framställd av Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Förenade Kungariket) den 14 maj 2018 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs mot The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge

(Mål C-316/18)

Hänskjutande domstol

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Parter i det nationella målet

Klagande: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Motpart: The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge

Tolkningsfrågor

1) Ska åtskillnad göras mellan transaktioner som är undantagna från mervärdesskatteplikt och transaktioner som inte faller inom tillämpningsområdet för mervärdesskatt vid fastställandet av om avdragsrätt föreligger för mervärdesskatt som utgått på sådana transaktioner?

2) När förvaltningsavgifter endast utgår för investeringsverksamhet som inte faller inom tillämpningsområdet för mervärdesskatt, är det då ändå möjligt att finna ett nödvändigt samband mellan dessa kostnader och den ekonomiska verksamhet till vilken de investeringsintäkter som genererats genom investeringarna bidrar, så att avdrag för den ingående mervärdesskatten kan göras på grundval av arten och omfattningen av den utgående ekonomiska verksamhet för vilken det föreligger avdragsrätt för mervärdesskatt? I vilken utsträckning ska hänsyn tas till de syften som de genererade intäkterna ska användas för?
2)

För det fall svaret på fråga 1 innebär att frihetsberövade personers tillgång till sådana rättsmedel, utan närmare kontroll av den verkställande rättsliga myndigheten av de konkreta förhållandena under frihetsberövanden i den utfärdande medlemsstaten, inte räcker för att en verklig risk för omänsklig eller förnedrande behandling av den eftersökta personen ska kunna uteslutas: a) Ska ovannämnda bestämmelser tolkas så, att den verkställande rättsliga myndighetens kontroll av förhållandena under frihetsberövanden i den utfärdande medlemsstaten ska omfatta samtliga fängelser och andra kriminalvårdsanstalter i vilka den eftersökta personen kan komma att placeras? Gäller detta även när den eftersökta personen enbart tillfälligt eller övergående placeras i vissa fängelser? Eller räcker det att kontrollera det fängelse i vilket den eftersökta personen, enligt uppgift från myndigheterna i den utfärdande medlemsstaten, sannolikt och under större delen av tiden kommer att vara placerad? b) Är det härvid i varje enskilt fall nödvändigt att göra en omfattande kontroll av förhållandena under frihetsberövanden, vilken fastställer såväl den yta som varje frihetsberövad person förfogar över som andra förhållanden i samband med förvar? Ska de förhållanden under frihetsberövanden som fastställs på detta sätt bedömas på grundval av praxis från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna i domen Muršić/Kroatien (dom av den 30 oktober 2016, nr 7334/13)?
1.

Ska rekvisitet tjänster ”som helt eller huvudsakligen utgörs av överföring av signaler i elektroniska kommunikationsnät” i artikel 2 c i ramdirektivet 2002/21/EG ( 1 ) tolkas så, att det även omfattar eller kan omfatta internetbaserade e-posttjänster som tillhandahålls via en öppen internetanslutning och inte i sig förmedlar någon internettillgång? a) Ska rekvisitet särskilt tolkas så, att redan den informationstekniska bearbetning som leverantörer av sådana e-posttjänster tillhandahåller via sina e-postservrar, genom att hänföra e-postadresserna till de berörda fysiska anslutningarnas IP-adresser och överföringen eller – omvänt – mottagningen av e-postmeddelandena som är uppdelade i datapaket på grundval av olika protokoll från internetprotokollgruppen i ett öppet internet, ska anses utgöra överföring av signaler, eller är det endast överföringen av dessa datapaket via internet, vilken genomförs av internet(åtkomst)leverantören, som utgör en ”överföring av signaler”? b) Ska rekvisitet särskilt tolkas så, att denna överföring av e-postmeddelanden som är uppdelade i datapaket via en öppen internetanslutning som tillhandhålls av internet(åtkomst)leverantören, kan tillskrivas leverantören av en sådan e-posttjänst, vilket innebär att även denne tillhandahåller en tjänst som utgörs av en ”överföring av signaler”? Under vilka förutsättningar är en sådan tillskrivning i förekommande fall möjlig? c) Om leverantören av en sådan e-posttjänst antingen själv anses överföra signaler eller i vart fall kan tillskrivas en sådan överföring från internet(åtkomst)leverantören: Kan rekvisitet särskilt tolkas så, att en sådan e-posttjänst oberoende av eventuella ytterligare funktioner från tjänsten såsom redigering, lagring och sortering av e-postmeddelanden eller förvaltning av kontaktuppgifter och oberoende av leverantörens tekniska insatser med avseende på enskilda funktioner även ”helt eller huvudsakligen” utgörs av överföring av signaler, eftersom tjänstens kommunikationsfunktion står i förgrunden vid en funktionell betraktelse ur ett användarperspektiv?
—

upphäva tribunalens beslut (andra avdelningen) av den 12 september 2017 i mål T-247/16, Trasta Komercbanka AS, Ivan Fursin, Igors Buimisters, SIA C & R Invest, Figon Co Limited, G.C.K J Holding Nederländerna BV och Rikam Holding SA – SPF mot Europeiska centralbanken, i den mån invändningen om rättegångshinder med avseende på ansökan från aktieägarna i Trasta Komercbanka AS underkändes,
3)

Utgör bestämmelserna i artiklarna 2.2 a och 4.4 i direktivet, för det fall att den senare frågan besvaras jakande, hinder mot en nationell bestämmelse såsom artikel L. 621-2 i lagen om utlänningars inresa, vistelse och asylrätt (code de l’entrée et du séjour des étrangers et du droit d’asile), som bestraffar tredjelandsmedborgare som olovligen reser in på det nationella territoriet med fängelse avseende vilken återvändandeförfarandet enligt detta direktiv inte ännu har avslutats?
SV Europeiska unionens officiella tidning C 277/25

Begäran om förhandsavgörande framställd av Hoge Raad der Nederlanden (Nederländerna) den 18 maj 2017 – K.M. Zyla mot Staatssecretaris van Financiën

(Mål C-272/17)

(2017/C 277/36)

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: K.M. Zyla

Motpart: Staatssecretaris van Financiën

Tolkningsfråga

Ska artikel 45 FEUF tolkas så, att den utgör hinder för nationella bestämmelser i en medlemsstat som medför att en arbetstagare, som enligt förordning nr 1408/71 (1) eller 883/2004 (2) omfattas av socialförsäkringssystemet i den medlemsstaten under en del av ett kalenderår, vid uppbörden av socialförsäkringsavgifterna endast har rätt till en del av socialförsäkringsavdraget, fastställd proportionellt mot försäkringsperiodens längd, om arbetstagaren under den återstående delen av kalenderåret inte omfattas av den medlemstatens socialförsäkringssystem och under den tidsperioden är bosatt i en annan medlemsstat och förvärvade (praktiskt taget) hela sin årsinkomst i den förstnämnda staten?

(1) Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen (EGT L 149, 1971, s. 2; svensk specialutgåva, område 5, volym 1, s. 57).

(2) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av den 29 april 2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen (EUT L 166, 2004, s. 1).
2)

Ska förordning nr 575/2013 vid en bedömning utifrån bestämmelserna om offentliggörande av information om bankers affärsverksamhet, i synnerhet artiklarna 446 och 432.2 i del åtta i förordningen, tolkas så, att dessa bestämmelser utgör hinder för en medlemsstats lagstiftning enligt vilken en bank som står eller stod under offentligrättsliga organs dominerande inflytande har skyldighet att offentliggöra information om kontrakt som ingås för tillhandahållande av konsulttjänster, advokattjänster, tjänster av upphovsmän och andra tjänster av intellektuell karaktär, och i synnerhet information om den genomförda transaktionstypen, kontraktsparten (i fråga om juridisk person: handelsnamn eller företagsnamn, säte och företagsadress), kontraktsvärde, belopp på de enskilda betalningarna för dessa tjänster, datum för ingående av kontrakt, transaktionsförhållandets varaktighet och liknande uppgifter som följer av bilagor till kontrakten – och där all denna information har tillkommit under den period då banken stod under ett sådant dominerande inflytande – utan något som helst undantag från denna skyldighet och utan möjlighet att göra en avvägning mellan allmänhetens intresse av att få tillgång till uppgifter och bankens intresse av att affärshemligheterna förblir hemliga, för det fall det inte är fråga om en situation med gränsöverskridande inslag?
SV Europeiska unionens officiella tidning C 213/18

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per la Calabria (Italien) den 22 mars 2017 – Lloyd’s of London mot Agenzia Regionale per la Protezione dell’Ambiente della Calabria

(Mål C-144/17)

(2017/C 213/23)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Tribunale Amministrativo Regionale Calabria

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Lloyd’s of London

Motpart: Agenzia Regionale per la Protezione dell’Ambiente della Calabria

Tolkningsfråga

Utgör de principer som fastslås i de unionsrättsliga bestämmelserna om konkurrens i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF), samt de därav följande principerna, däribland principerna om självständiga anbud och sekretess i anbudsförfaranden, hinder för nationella bestämmelser, såsom de har tolkats i rättspraxis, enligt vilka flera syndikat som uppträder under namnet Lloyd’s of London, vars anbud har undertecknats av en enda person som är befullmäktigat ombud i landet, får delta samtidigt i ett och samma upphandlingsförfarande som har utlysts av en upphandlande myndighet?
SV Europeiska unionens officiella tidning C 178/10

Begäran om förhandsavgörande framställd av Supreme Court of the United Kingdom den 27 mars 2017 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs mot Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

(Mål C-153/17)

(2017/C 178/11)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Supreme Court of the United Kingdom

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Motpart: Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

Tolkningsfrågor

(1) Har den beskattningsbara personen rätt att göra avdrag för någon del av den ingående mervärdesskatten på allmänna omkostnader som hänförts till transaktioner avseende avbetalningsköp (vilka utgörs av skattebefriat tillhandahållande av finansiering och skattepliktiga leveranser av bilar) men som bara har inkluderats i priset för den beskattningsbara personens skattebefriade tillhandahållande av finansiering?

(2) Vilken är den korrekta tolkningen av punkt 31 i domstolens dom av den 8 juni 2000, Midland Bank, C-98/98, EU:C:2000:300, och närmare bestämt av uttalandet att kostnaderna är ”en del av den skattskyldiges allmänna omkostnader, och är i denna egenskap en del av kostnadskomponenterna för ett företags produkter”? Ska närmare bestämt a) denna formulering tolkas så att en medlemsstat alltid måste hänföra viss ingående mervärdesskatt till alla transaktioner när de valt att använda sig av en särskild metod enligt artikel 173.2 c i direktivet (1)? b) Gäller det även om de faktiska omständigheterna är sådana att de allmänna omkostnaderna inte har inkluderats i priset för företagets skattepliktiga transaktioner?

(3) Innebär den omständigheten att de allmänna omkostnaderna de facto har använts, åtminstone i viss utsträckning, för att tillhandahålla skattepliktiga leveranser av bilar a) att en viss del av den ingående mervärdesskatten på dessa omkostnader ska vara avdragsgill? b) Är så fallet även om de faktiska omständigheterna är sådana att de allmänna omkostnaderna inte har inkluderats i priset för de skattepliktiga leveranserna av bilar?

(4) Kan det i princip vara berättigat att bortse från de skattepliktiga leveranserna av bilar (eller värdet av dem) för att nå fram till en särskild metod enligt artikel 173.2 c i direktivet?

(1) Rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 347, 2006, s. 1).
SV Europeiska unionens officiella tidning C 151/21

Begäran om förhandsavgörande framställd av High Court of Justice (Chancery Division) (Förenade kungariket) den 8 mars 2017 – Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) (med firman ”Mylan”) mot Gilead Sciences Inc.

(Mål C-121/17)

(2017/C 151/28)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

High Court of Justice (Chancery Division)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) (med firman ”Mylan”)

Svarande: Gilead Sciences Inc.

Tolkningsfråga

Vilka är kriterierna för när en produkt ska anses ”skyddas av ett gällande grundpatent” i den mening som avses i artikel 3 a i förordning nr 469/2009 (1)?

(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 469/2009 av den 6 maj 2009 om tilläggsskydd för läkemedel (EUT L 152, 2009, s. 1).
SV Europeiska unionens officiella tidning C 129/7

Begäran om förhandsavgörande framställd av Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Förenade kungariket) den 20 februari 2017 – Secretary of State for the Home Department mot Rozanne Banger

(Mål C-89/17)

(2017/C 129/09)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Secretary of State for the Home Department

Motpart: Rozanne Banger

Tolkningsfrågor

1. Innebär principerna i domen i målet Immigration Appeal Tribunal och Surinder Singh, ex parte Secretary of State for the Home Department (dom C-370/90) [1992], att medlemsstaterna ska utfärda eller, alternativt, underlätta tillhandahållandet av uppehållstillstånd till en tredjelandsmedborgare som är ogift partner till en unionsmedborgare som, efter att ha utnyttjat sin enligt fördragen garanterande rätt till fri rörlighet för att arbeta i en annan medlemsstat, återvänder till medborgarmedlemsstaten tillsammans med nämnda partner?

2. Alternativt, innehåller Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG (1) av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier (nedan kallat medborgardirektivet) något sådant krav på att utfärda ett sådant uppehållstillstånd eller, alternativt, underlätta tillhandahållandet av ett sådant uppehållstillstånd?

3. Ska ett beslut att avslå uppehållstillstånd, som inte grundar sig på en noggrann undersökning av sökandens personliga förhållanden och som inte motiveras av adekvata eller tillräckliga skäl, anses ogiltigt då det strider mot artikel 3.2 i medborgardirektivet?

4. Ska en nationell bestämmelse som innebär att ett myndighetsbeslut, varigenom en ansökan om uppehållskort från en person som påstår sig vara medlem av en utvidgad familj avslås, inte kan överklagas till någon domstolsinstans, anses vara förenlig med medborgardirektivet?

(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG (EUT L 158, 2004, s. 77).
SV Europeiska unionens officiella tidning C 86/6

Begäran om förhandsavgörande framställd av Rechtbank Noord-Holland (Nederländerna) den 7 december 2017 – X BV mot Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

(Mål C-631/16)

(2017/C 086/08)

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Rechtbank Noord-Holland

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: X BV

Motpart: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

Tolkningsfrågor/Giltighetsfrågor

1) Är kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 2016/1647 (1) av den 13 september 2016 om återinförande av en slutgiltig antidumpningstull och om slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av vissa skodon med överdelar av läder med ursprung i Vietnam och som tillverkas av [företag A] samt om genomförande av domstolens dom i de förenade målen C-659/13 och C-34/14 giltig?

2) Är kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 2016/1731 (2) av den 28 september 2016 om återinförande av en slutgiltig antidumpningstull och om slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av vissa skodon med överdelar av läder med ursprung i Folkrepubliken Kina och Vietnam och som tillverkas av [företag I] (Kina) samt om genomförande av domstolens dom i de förenade målen C-659/13 och C-34/14 giltig?

3) Om den första och/eller andra frågan ska besvaras nekande, innebär detta i så fall att den betalda tullen, jämte ränta, ska återbetalas till klaganden?

4) Om svaret på den tredje frågan ska besvaras jakande, hur ska denna ränta i så fall beräknas?

(1) Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/1647 av den 13 september 2016 om återinförande av en slutgiltig antidumpningstull och om slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av vissa skodon med överdelar av läder med ursprung i Socialistiska republiken Vietnam och som tillverkas av Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd och dess närstående företag Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd, Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd, Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd samt om genomförande av domstolens dom i de förenade målen C-659/13 och C-34/14 (EUT L 245, 2016, s. 16).

(2) Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/1731 av den 28 september 2016 om återinförande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av vissa skodon med överdelar av läder med ursprung i Folkrepubliken Kina och Vietnam och som tillverkas av General Footwear Ltd (Kina), Diamond Vietnam Co Ltd och Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd och om genomförande av domstolens dom i de förenade målen C-659/13 och C-34/14 (EUT L 262, 2016, s. 4).