2

Den överklagade domen innehåller i punkterna 23–66 följande redogörelse för de omständigheter som utgör bakgrund till tvisten: ”23 Z rekryterades som provanställd tjänsteman den 1 september 2005 och tjänstgjorde som juristlingvist från och med det datumet till och med den 31 december 2008 vid en av översättningsenheterna vid domstolens generaldirektorat för översättning. Hon var fast anställd sedan den 1 juni 2006. 24 I december 2005 rekryterades X som juristlingvist vid samma översättningsenhet och i samma grupp som Z. X rekryterades som kontraktanställd för övriga uppgifter. X är hustru till W, som senare kom att utnämnas till en tjänst som särskilt biträde åt domstolens justitiesekreterare. 25 Z gavs i uppdrag att granska en del av de översättningar som X gjorde. I samband med detta arbete kunde Z konstatera den undermåliga kvaliteten på X:s översättningar samt att X inte följde anvisningar eller respekterade tidsfrister. 26 Z har påstått att hon, och några av hennes kollegor inbegripet hennes gruppchef, vid flera tillfällen, uppmärksammat enhetschefen, Y, på X:s bristande kompetens. Enligt Z ignorerande enhetschefen systematiskt den kritik som framfördes mot X:s arbete. Z anser att detta beror på den vänskapsrelation som enhetschefen sedan lång tid hade med X. Z har vidare hävdat att hennes yrkesmässiga situation på enheten försämrades efter det att hon underrättat sin enhetschef om X:s otillräckliga prestationer. Domstolen har bestritt denna redogörelse för omständigheterna och i synnerhet att X skulle ha favoriserats och att Z:s överordnade inte skulle ha vidtagit några åtgärder. 27 Z anser att en händelse i april 2006 bekräftade för henne att X favoriserades på enheten. Efter det att hon hade konstaterat att en översättning som X hade gjort var ofullständig och bett X att komplettera den, skickade X det nya dokumentet till sekretariatet med påskriften 'översättningen avslutad’. Enligt de interna regler som gäller på enheten skulle dock dokumentet ha skickats till Z för en ny granskning. Z rapporterade denna händelse till Y och bad att kraftfulla åtgärder skulle vidtas gentemot X. Y vägrade dock att göra detta. 28 Z klagade över hennes enhetschefs attityd hos den direktör under vilken hennes enhet hörde. Hon ansåg att enhetschefens attityd var ’opassande och fientlig’. 29 Enligt domstolen förklarade direktören vid ett möte den 10 december 2006 för Z skälen till att X hade rekryterats. Z har påstått att direktören vid detta möte även medgav att X hade samarbetssvårigheter med andra personer på enheten och att X vid två tillfällen hade misslyckats i allmänna uttagningsprov för juristlingvisttjänster vid domstolen, vilka hade anordnats av Europeiska rekryteringsbyrån (Epso). Domstolen har bestritt riktigheten av de uttalanden som Z påstått att hennes tidigare direktör gjort. 30 Den 14 maj 2007 konstaterade Z översättningsfel i en dom meddelade av domstolen, vilken hade översatts av X. Z underrättade sin enhetschef Y om detta. 31 Den 25 maj 2007 träffade Z, i samband med befordringsomgången 2006, generaldirektören för översättningsgeneraldirektoratet i egenskap av betygsättare vid överklaganden. Z har uppgett att hon för generaldirektören redogjorde för de svårigheter som hon hade till följd av att hennes enhetschef Y favoriserade en person i hennes grupp, utan att namnge X. Enligt Z blev generaldirektören upprörd och föreslog att en internutredning skulle genomföras i syfte att avgöra om någon hade favoriserats i samband med tillsättningen av den tjänst som juristlingvist som innehades av den person som Z hade ifrågasatt. Z har påstått att generaldirektören, sedan denne hade fått reda på att det var fråga om X, hustrun till justitiesekreterarens särskilda biträde, föreslog att Z skulle byta generaldirektorat. Domstolen har bestritt riktigheten av de uttalanden som Z påstått att generaldirektören gjort. 32 Z har gjort gällande att hon uppmärksammat sina överordnade på att X favoriserades av hennes enhetschef. Detta ska ha skett i ett e-postmeddelande av den 23 november 2007, i ett memorandum som upprättats i samband med befordringsomgången 2007 och i ett e-postmeddelande av den 11 november 2008, adresserat bland annat till domstolens justitiesekreterare. 33 Den 10 juli 2008 beslutade enhetschefen Y att Z skulle byta grupp inom enheten med hänvisning till att hon hade samarbetssvårigheter med sin gruppchef. Z är av den uppfattningen att sannfärdigheten av detta skäl kan ifrågasättas, eftersom den aktuella gruppchefen stod i begrepp att flytta över till Europeiska unionens råd och eftersom vederbörande inte kände till orsakerna till att det förelåg samarbetssvårigheter med Z förrän han hade frågat enhetschefen om detta. Z anförde inte något klagomål mot beslutet att hon skulle byta grupp. 34 I början av september 2008 sökte Z upp en av de särskilda kontaktpersoner som hanterar frågor om mobbning, vilka hade inrättats genom [domstolens justitiesekreterares meddelande av den 20 november 2006 om respekt för den personliga värdigheten]. 35 I november 2008 ska Z ha föreslagit att hennes dokument skulle cirkulera elektroniskt och inte fysiskt. 36 Den 9 december 2008 kände sig Z pressad till det yttersta på grund av hennes enhetschefs påstådda mobbning. Hon skickade då ett e-postmeddelande till samtliga kollegor på sin enhet. Meddelandet hade följande lydelse (enligt den franska version som tillhandahållits av Z): ’Kära kollegor. Inte heller jag kommer att vara bland er i morgon. Det är fråga om ett väl övervägt beslut, vilket dock kräver några förklaringar för dem som inte känner till omständigheterna och för att inte någon ska känna sig upprörd. Som de flesta av er har kunnat se, har enhetschefens attityd gentemot mig blivit särskilt fientlig och ibland direkt ohövlig. Jag har visat stor takt vid denna beskrivning (av hans attityd), så snart som jag påpekat att hans oförmåga att skilja på sociala och professionella relationer haft en mycket negativ inverkan på enhetens arbete och granskarnas arbetsvillkor, vilka i sitt arbete haft att göra med en person som sedan lång tid känner enhetschefen och som har fått kontrakt som tillfälligt anställd på vår avdelning under nästan två år. Jag är inte den enda som varit besvärad av denna situation men jag har uppenbarligen varit den enda som klart vågat uttrycka vad jag tycker om detta, och särskilt eftersom det är fråga om ett uttryck för bristande respekt gentemot andra kollegor som arbetar vid vår enhet eftersom favoriseringen av bekanta sker på andras bekostnad, de som har kommit hit efter att ha klarat ett Epso-uttagningsprov eller i kraft av sina egna kunskaper och sin egen kompetens, utan att ha några vänskaps- eller familjeband eller andra relationer vid domstolen. Hämnden var och är alltjämt utan tvekan brutal, vilket påverkat mina arbetsvillkor. Jag anser trots detta att värden som ärlighet, anständighet och värdighet är betydligt viktigare än ett halvt befordringspoäng till exempel. Ingen befattning ger en person rätt att behandla andra på ett felaktigt och arrogant sätt, i synnerhet av rent personliga skäl. Detta kan var och en av er, som känner till vad som hänt vid vår enhet från december 2005 till juni 2007 själva bedöma. Till dem som upprepade gånger sagt till mig att man inte kan göra något mot personer som har relationer till varandra och att ingenting kommer att ändras här, är den goda nyheten tvärtom att mycket redan har ändrats och snart kommer att ändras. Det bästa beviset på detta är att man för närvarande rekryterar godkända sökande från Epso-uttagningsprov till vår enhet eller personer beträffande vilka det inte finns det minsta tvivel om att de rekryterats på grund av deras eget värde och inte på grund av vem de känner och hur länge de har känt vederbörande. Jag önskar dem som inte något kan få att tappa aptiten 'smaklig måltid’! … P.S. Jag vill framföra ett stort tack till dem bland er som röstade på mig i valet [till personalkommittén] (nästan 350 röster, ett mycket bra resultat) och för de mejl och andra uttryck för stöd som jag har fått. Det är en uppbygglig upplevelse att en så stor grupp personer också anser att många saker måste förändras, inte bara på vår enhet utan även på institutionen som helhet. I dagsläget är utsikterna att lyckas betydligt bättre än tidigare.’ 37 Z begärde i ett e-postmeddelande samma dag till den direktör som nyligen blivit ansvarig för hennes enhet (med kopia till generaldirektören för översättningsgeneraldirektoratet) ett möte angående den mobbning som hon ansåg sig vara utsatt för. 38 Den 10 december 2008 skickade Z ett annat e-postmeddelande … till sin enhetschef Y och till samtliga kollegor på enheten. Meddelandet hade följande lydelse enligt den franska version som Z tillhandahållit: ’Bäste Y, Era överordnade är fullständigt informerade om ärendet sedan länge och [generaldirektören] anser att frågan huruvida ett kontrakt tilldelats en av era bekanta borde bli föremål för en internutredning. Det pågår för närvarande efterforskningar för att ta reda på varför internutredningen inte har genomförts i rätt tid och vem som är ansvarig för denna underlåtenhet. Att hota mig ändrar inte fakta och [den direktör som nyligen blivit ansvarig för enheten] har redan tidigare beslutat att lägga ned all tid som krävs för ett möte angående ert olämpliga beteende i tjänsten, eftersom den tidigare direktören … ignorerade detta problem under lång tid och det verkar som detta nu kommer att ändras.’ 1. Beslutet om ändrad tjänsteplacering av den 18 december 2008 39 Z:s två e-postmeddelanden av den 9 respektive den 10 december 2008 till samtliga kollegor vid den enhet där hon tjänstgjorde fick som en första konsekvens att domstolens justitiesekreterare, i egenskap av tillsättningsmyndighet, med stöd av artikel 7.1 i tjänsteföreskrifterna antog ett beslut den 18 december 2008 genom vilket Z och hennes tjänst från och med den 1 januari 2009 förflyttades till direktoratet för biblioteket. … I den promemoria genom vilken Z delgavs beslutet förklarade generaldirektören för generaldirektoratet för personal och ekonomi att ’beslutet är motiverat av behovet av att arbetet på [Er] enhet fungerar. Detta har störts till följd av de e-postmeddelanden med grova anklagelser mot Era överordnade, vilka Ni har skickat till samtliga medarbetare på enheten den 9 respektive den 10 december 2008’. 40 Den 2 april 2009 framförde Z ett klagomål enligt artikel 90.2 i tjänsteföreskrifterna [för tjänstemän i Europeiska unionen]. Z begärde i klagomålet att beslutet av den 18 december 2008 skulle upphävas samt att hon skulle ersättas för den ideella skada som hon hade lidit. Hon uppskattade denna skada till 30 000 euro. … 42 Genom beslut av den 30 juni 2009, delgivet den 13 juli 2009, avslog kommittén för prövning av klagomål Z:s klagomål av den 2 april 2009. 2. Beslutet om disciplinåtgärd av den 10 juli 2009 43 Den andra konsekvensen av de e-postmeddelanden som Z hade skickat den 9 och 10 december 2008 var att översättningsgeneraldirektoratet den 19 december 2008 sände över en skrivelse med begäran om att ett disciplinförfarande skulle inledas mot Z (nedan kallad skrivelsen av den 19 december 2008) till domstolens justitiesekreterare, i egenskap av tillsättningsmyndighet. … 44 Domstolens justitiesekreterare översände genom promemoria av den 12 januari 2009 skrivelsen av den 19 december 2008 till Z. En översättning till franska av e-postmeddelandena av den 9 och den 10 december 2008 var bifogade till promemorian. Domstolens justitiesekreterare kallade även Z i enlighet med artikel 3 i bilaga IX till [tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen] till ett hörande. Hörandet ägde rum 28 januari 2009 i närvaro av direktören för direktoratet för personal och administration vid domstolens generaldirektorat för personal och ekonomi, som hade getts i uppdrag att upprätta ett protokoll från sammanträdet. Under hörandet begärde Z att få ge in ytterligare synpunkter, utöver det yttrande som hon skulle beredas tillfälle att lämna efter det att protokollet hade upprättats. Z gavs rätt att göra detta. 45 Z tillställdes den 3 februari 2009 utkastet till protokoll från hörandet den 28 januari 2009. Den 9 februari 2009 avgav hon sitt första yttrande över tillsättningsmyndighetens utkast. 46 Z inkom den 27 februari 2009 med ytterligare synpunkter och gjorde gällande att det förfarande som hade inletts mot henne var rättsstridigt. 47 Den 12 mars 2009 tillställdes Z den slutliga versionen av protokollet från hörandet för underskrift. Z skickade tillbaka protokollet utan att ha undertecknat det och anförde att det inte avspeglade alla synpunkter som hon hade framfört. 48 Domstolens justitiesekreterare underrättade Z i en promemoria av den 1 april 2009 om att han, mot bakgrund av att utsändandet av e-postmeddelanden av den 9 respektive den 10 december 2008 utgjorde fel, hade beslutat att inleda det disciplinförfarande som föreskrivs i artikel 11 i bilaga IX till tjänsteföreskrifterna [för tjänstemän i Europeiska unionen] i syfte att ’påföra disciplinåtgärden skriftlig varning eller reprimand, utan hörande av disciplinnämnden’. Justitiesekreteraren preciserade att ett andra hörande enligt artikel 11 skulle hållas innan han tog ställning till frågan hur Z:s beteende skulle kvalificeras och vilken disciplinåtgärd som skulle påföras. 49 Domstolens justitiesekreterares andra hörande av Z ägde rum den 8 maj 2009 … … 54 Den 10 juli 2009 beslutade domstolens justitiesekreterare, i egenskap av tillsättningsmyndighet, att påföra Z disciplinåtgärden skriftlig varning med motiveringen att hon ’skadat tjänstens anseende och därmed åsidosatt artikel 12 i tjänsteföreskrifterna [för tjänstemän i Europeiska unionen] genom att till samtliga kollegor [på sin enhet] skicka ut e-postmeddelandena av den 9 respektive den 10 december 2008’ (nedan kallad disciplinåtgärden av den 10 juli 2009). … 59 Z anförde i skrivelse av den 10 november 2009 klagomål enligt artikel 90.2 i tjänsteföreskrifterna [för tjänstemän i Europeiska unionen] mot disciplinåtgärden av den 10 juli 2009 … … 61 Z kallades genom skrivelse av den 22 januari 2010 … till ett hörande den 9 februari 2010 inför kommittén för prövning av klagomål. … 65 I en skrivelse av den 19 februari 2010 till [kommittén för prövning av klagomål] angav Z att hon ansåg att kommittén inte var behörig att pröva hennes klagomål. 66 Genom beslut av 10 mars 2010, vilket delgavs 15 mars 2010, avslog kommittén för prövning av överklaganden klagomålet avseende disciplinåtgärden av den 10 juli 2009.”