ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
6

Kapitel II i direktiv 95/46 innehöll en avdelning I, med rubriken ”Principer om uppgifternas kvalitet”. Nämnda avdelning bestod av artikel 6 i direktivet, och där föreskrevs följande: ”1. Medlemsstaterna skall föreskriva att personuppgifter a) skall behandlas på ett korrekt och lagligt sätt, b) skall samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål; senare behandling får inte ske på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål. Senare behandling av uppgifter för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål skall inte anses oförenlig med dessa ändamål förutsatt att medlemsstaterna beslutar om lämpliga skyddsåtgärder, c) skall vara adekvata och relevanta och inte får omfatta mer än vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål för vilka de har samlats in och för vilka de senare behandlas, d) skall vara riktiga och, om nödvändigt, aktuella. Alla rimliga åtgärder måste vidtas för att säkerställa att personuppgifter som är felaktiga eller ofullständiga i förhållande till de ändamål för vilka de samlades in eller för vilka de senare behandlas, utplånas eller rättas, e) förvaras på ett sätt som förhindrar identifiering av den registrerade under en längre tid än vad som är nödvändigt för de ändamål för vilka uppgifterna samlades in eller för vilka de senare behandlades. Medlemsstaterna skall vidta lämpliga skyddsåtgärder för de personuppgifter som lagras under längre perioder för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål. 2. Det åligger den [personuppgiftsansvarige] att säkerställa att punkt 1 efterlevs.”
8

Spin Master Ltd är etablerat i Toronto (Kanada) och bedriver verksamhet inom leksakssektorn. Företaget saluför, under varumärket Bunchems, en leksak som består av små plastkulor i åtta färgtoner som går att sätta ihop med varandra. Med hjälp av dessa kulor kan man skapa alla sorters former och figurer.
6

I artikel 7.2, 7.3 och 7.4 i denna förordning föreskrivs följande: ”2. Varje behörig myndighet ska se till att åtminstone följande uppgifter offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning senast ett år innan det fria anbudsförfarandet inleds respektive innan ett avtal direkttilldelas: a) Den behöriga myndighetens namn och adress. b) Planerad tilldelningsmetod. c) Tjänster och geografiska områden som kan omfattas av avtalet. De behöriga myndigheterna får besluta att inte offentliggöra denna information om ett avtal om allmän trafik rör tillhandahållande av högst 50000 km kollektivtrafik per år. Om denna information ändras efter offentliggörandet, ska den behöriga myndigheten snarast möjligt offentliggöra en rättelse i enlighet därmed. Denna rättelse ska inte påverka fastställandet av den dag då direkttilldelningen eller anbudsinfordran ska inledas. Denna punkt ska inte vara tillämplig på artikel 5.5. 3. Vid en direkttilldelning av avtal om allmän trafik för järnvägstransport i enlighet med artikel 5.6 ska den behöriga myndigheten offentliggöra följande uppgifter inom ett år efter det att avtalet har tilldelats: a) Namnet på den avtalsslutande enheten, dess ägare samt, i förekommande fall, namnet på den eller de aktörer som utövar rättslig kontroll. b) Löptiden för avtalet om allmän trafik. c) Beskrivning av de persontransporter som ska utföras. d) Beskrivning av parametrarna för den ekonomiska ersättningen. e) Kvalitetsmål, såsom punktlighet och tillförlitlighet samt tillämpliga belöningar och straff. f) Villkor som avser väsentliga tillgångar. 4. På begäran av en berörd part ska de behöriga myndigheterna redogöra för skälen för sitt beslut angående direkttilldelningen av ett avtal om allmän trafik.”
69

Av det ovan anförda följer att de frågor som har ställts ska besvaras enligt följande. Mervärdesskattedirektivet, principen om iakttagande av rätten till försvar och artikel 47 i stadgan ska tolkas så, att de i princip inte utgör hinder för en medlemsstats lagstiftning eller praxis enligt vilken skattemyndigheten, vid en kontroll av den rätt att göra avdrag för mervärdesskatt som utövats av en beskattningsbar person, är bunden av sina egna slutsatser om faktiska omständigheter och rättsliga kvalificeringar från tidigare konnexa förvaltningsförfaranden som inletts mot den beskattningsbara personens leverantörer, när dessa slutsatser om faktiska omständigheter och rättsliga kvalificeringar legat till grund för lagakraftvunna beslut i vilka det slås fast att dessa leverantörer har gjort sig skyldiga till undandragande av mervärdesskatt. Detta gäller under förutsättning, för det första, att denna lagstiftning eller praxis inte innebär att skattemyndigheten inte behöver informera den beskattningsbara personen om den bevisning – inbegripet bevisning som härrör från dessa konnexa förvaltningsförfaranden – som den avser att lägga till grund för sitt beslut, och att denna beskattningsbara person således berövas rätten att, under det förfarande som vederbörande är föremål för, på ett meningsfullt sätt ifrågasätta dessa slutsatser om de faktiska omständigheterna och dessa rättsliga kvalificeringar, för det andra, att den beskattningsbara personen under detta förfarande har tillgång till samtliga uppgifter som samlats in under dessa konnexa förvaltningsförfaranden eller andra förfaranden och som nämnda myndighet avser lägga till grund för sitt beslut eller som kan vara relevanta för den berörda personens försvar, förutom om mål av allmänintresse motiverar att tillgången till dessa uppgifter begränsas, och för det tredje, att den domstol till vilken beslutet överklagats kan kontrollera att lagen har följts vid insamlingen och användningen av dessa uppgifter samt pröva slutsatserna i de förvaltningsbeslut som fattats i förhållande till dessa leverantörer, vilka är avgörande för utgången i det mål som den handlägger.
18

Bland de många kommanditbolag som MPC‑koncernen har bildat finns Dreiundvierzigste Sachwert Rendite-Fonds Holland GmbH & Co KG (nedan kallat den 43:e fonden), Einundfünfzigste Sachwert Rendite-Fonds Holland GmbH & Co KG och Zweiundsiebzigste Sachwert Rendite-Fonds Holland GmbH & Co KG.
9

Artikel 7 i direktivet har följande lydelse: ”1. Varje unionsmedborgare skall ha rätt att uppehålla sig inom en annan medlemsstats territorium under längre tid än tre månader om den berörda personen a) är anställd eller egenföretagare i den mottagande medlemsstaten, eller b) för egen och sina familjemedlemmars räkning har tillräckliga tillgångar för att inte bli en belastning för den mottagande medlemsstatens sociala biståndssystem under vistelsen, samt har en heltäckande sjukförsäkring som gäller i den mottagande medlemsstaten, eller c) – är inskriven vid en privat eller statlig institution, som är erkänd eller finansierad av den mottagande medlemsstaten på grundval av dess lagstiftning eller administrativa praxis, med huvudsyftet att bedriva studier eller genomgå en yrkesutbildning – samt har en heltäckande sjukförsäkring som gäller i den mottagande medlemsstaten samt avger en försäkran till den behöriga nationella myndigheten, i form av en förklaring eller på något annat valfritt likvärdigt sätt, om att han har tillräckliga tillgångar för att kunna försörja sig själv och familjen, så att de inte blir en belastning för den mottagande medlemsstatens sociala biståndssystem under deras vistelseperiod, eller … 2. Uppehållsrätten enligt punkt 1 skall även omfatta familjemedlemmar som inte är medborgare i en medlemsstat när de följer med eller ansluter sig till unionsmedborgaren i den mottagande medlemsstaten, förutsatt att unionsmedborgaren uppfyller villkoren i punkt 1 a, 1 b eller 1 c. …”
2

Begäran har framställts i ett mål mellan Regards Photographiques SARL och Ministre de l’Action et des Comptes publics (Ministern för offentlig förvaltning och offentliga räkenskaper, Frankrike) (nedan kallad skattemyndigheten) angående skattemyndighetens beslut att inte tillämpa den reducerade mervärdesskattesatsen på leverans av porträtt och bröllopsfotografier under perioden 1 februari 2009–31 januari 2012.
7

I artikel 8 i förordning nr 261/2004, som har rubriken ”Rätt till återbetalning eller ombokning”, föreskrivs följande i punkterna 1 och 2: ”1. Vid hänvisning till denna artikel skall passagerare erbjudas att välja mellan a) – återbetalning inom sju dagar, i enlighet med bestämmelserna i artikel 7.3, av hela inköpspriset för biljetten, för den del eller de delar av resan som inte fullföljts och för den del eller de delar som fullföljts, om flygningen inte längre har något syfte med avseende på passagerarens ursprungliga resplan, samt dessutom, i relevanta fall, – en returflygning till den första avgångsorten snarast möjligt, b) ombokning till den slutliga bestämmelseorten snarast möjligt, under likvärdiga transportvillkor, eller c) ombokning till den slutliga bestämmelseorten till ett senare datum som passageraren finner lämpligt, under likvärdiga transportvillkor, beroende på platstillgång. 2. Punkt 1 a skall även gälla passagerare vars flygning ingår i ett paket, med undantag av rätten till återbetalning, om denna rättighet regleras i direktiv 90/314/EEG.”
4

I artikel 30 i tullkodexen föreskrivs följande: ”1. Om tullvärdet inte kan fastställas enligt artikel 29, skall det fastställas genom att punkt 2 a, b, c och d genomgås i ordningsföljd fram till det första stycke enligt vilket det kan fastställas om inte annat följer av förbehållet att ordningen för tillämpning av c och d skall kastas om på deklarantens begäran. Det är endast när tullvärdet inte kan fastställas enligt ett visst stycke som bestämmelserna i nästa stycke, enligt den ordning som fastställs i denna punkt, kan tillämpas. 2. Det tullvärde som fastställs enligt denna artikel skall vara a) transaktionsvärdet på identiska varor som sålts för export till gemenskapen och exporterats vid samma eller nästan samma tidpunkt som de varor som skall värderas, b) transaktionsvärdet på liknande varor som sålts för export till gemenskapen och exporterats vid samma eller nästan samma tidpunkt som de varor som skall värderas, c) det värde som grundas på det styckepris för vilket de importerade varorna eller identiska eller liknande importerade varor säljs inom gemenskapen i den största sammanlagda kvantiteten till personer som inte är närstående säljarna, d) det beräknade värde som består av summan av – kostnaden för eller värdet av material och tillverkning eller annan bearbetning som använts vid framställningen av de importerade varorna, – ett belopp för vinst och allmänna omkostnader som är lika med det som vanligen återfinns vid försäljning av varor av samma klass eller slag som de varor som är under värdering och som tillverkats i exportlandet för export till gemenskapen, – kostnaden för eller värdet på de poster som avses i artikel 32.1 e. …”
33

Av detta följer dels att funktionen SkypeOut huvudsakligen består i att överföra de röstsignaler som uttalas av den uppringande användaren till den användare som ringts upp via det elektroniska kommunikationsnätet, det vill säga först via internet och sedan via det allmänna telefonnätet, dels att Skype Communications ska anses ha ansvaret, gentemot användarna av SkypeOut-funktionen, vilka abonnerar på denna tjänst eller har betalat i förväg för att nyttja tjänsten, för överföringen av röstsignalerna via det allmänna telefonnätet, i den mening som avses i domen av den 30 april 2014, UPC DTH (C‑475/12, EU:C:2014:285, punkt 43).
3

I skälen 8, 16 och 20 i direktiv 97/67 anges följande: ”(8) Åtgärder som syftar till att säkerställa att marknaden liberaliseras gradvis och under kontrollerade former och till att trygga en rimlig balans i genomförandet av dessa åtgärder är nödvändiga för att garantera ett fritt tillhandahållande av tjänster inom postsektorn i hela gemenskapen, samtidigt som rättigheterna och skyldigheterna för dem som tillhandahåller de samhällsomfattande tjänsterna respekteras. … (16) Att behålla ett utbud av tjänster som kan omfattas av monopol, i enlighet med bestämmelserna i fördraget och utan att det påverkar tillämpningen av konkurrensreglerna, förefaller berättigat för att de samhällsomfattande tjänsterna fungerar på ekonomiskt balanserade villkor. … (20) Medlemsstaterna kan av skäl som hänför sig till allmän ordning och allmän säkerhet ha ett berättigat intresse av att till ett eller flera utsedda organ uppdra utplaceringen på allmän plats av brevlådor, avsedda för att motta postförsändelser. Av samma skäl får de utse ett eller flera organ som ansvarar för utgivning av frimärken, som visar ursprungsland och även utse organ ansvariga för tillhandahållande av tjänster som gäller rekommenderade försändelser under rättsliga och administrativa förfaranden i enlighet med deras nationella lagstiftning. …”
21

Svea hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen är osäker på huruvida ett sådant figurmärke som MANHATTAN, som utgörs av den tvådimensionella återgivningen av en tvådimensionell vara, till exempel ett tyg, kan anses utgöra en form i den mening som avses i denna bestämmelse. Den har framhållit att det klart framgår av artikel 7.1 e iii i förordning nr 207/2009 att den däri angivna ogiltighetsgrunden är tillämplig på tredimensionella varumärken och tvådimensionella varumärken som återger tredimensionella former, såsom exempelvis återgivningen av en skulptur eller en vas, vilket slagits fast av Eftadomstolen, i punkterna 110–115 i dess dom av den 6 april 2017, Norwegian Board of Appeal for Industrial Property Rights – appeal from the municipality of Oslo (E-05/16), och av EU-domstolen, i domen av den 18 juni 2002, Philips (C‑299/99, EU:C:2002:377).
2)

The Yokohama Rubber Co. Ltd och Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) ska bära sina rättegångskostnader och till lika delar ersätta Pirelli Tyre SpA:s rättegångskostnader i målen C‑818/18 P och C‑6/19 P.
6

I artikel 10 i direktivet anges följande: ”Medlemsstaterna skall föreskriva att den registeransvarige eller hans företrädare i vart fall skall ge den person från vilken uppgifter om honom själv samlas in följande information, utom i fall då han redan känner till informationen: a) Den registeransvariges och dennes eventuella företrädares identitet. b) Ändamålen med den behandling för vilken uppgifterna är avsedda. c) All ytterligare information, exempelvis – mottagarna eller de kategorier som mottar uppgifterna, – huruvida det är obligatoriskt eller frivilligt att besvara frågorna samt eventuella följder av att inte svara, – förekomsten av rättigheter att få tillgång till och att erhålla rättelse av uppgifter som rör honom, i den utsträckning som den ytterligare informationen – med hänsyn till de särskilda omständigheter under vilka uppgifterna samlas in – är nödvändig för att tillförsäkra den registrerade en korrekt behandling.”
5

Artikel 8 i detta direktiv har följande lydelse: ”1. Medlemsstaterna ska säkerställa att alla nybyggda byggnader där slutanvändaren har sina lokaler, inklusive element därav under gemensamt ägande, för vilka ansökningar om byggnadstillstånd har lämnats in efter den 31 december 2016, är utrustade med höghastighetsfärdig fysisk infrastruktur i byggnaden fram till nätanslutningspunkterna. Samma skyldighet gäller för omfattande renoveringsprojekt för vilka ansökningar om byggnadstillstånd har lämnats in efter den 31 december 2016. 2. Medlemsstaterna ska säkerställa att alla nybyggda flerfamiljshus, för vilka ansökningar om byggnadstillstånd har lämnats in efter den 31 december 2016 är utrustade med en accesspunkt. Samma skyldighet gäller för omfattande renoveringsprojekt som avser flerfamiljshus och för vilka ansökningar om byggnadstillstånd har lämnats in efter den 31 december 2016. 3. Byggnader som är utrustade i enlighet med denna artikel ska kunna få den frivilliga bredbandsfärdigmärkningen i de medlemsstater som har valt att införa en sådan märkning. 4. Medlemsstaterna får bevilja undantag från skyldigheterna enligt punkterna 1 och 2 för kategorier av byggnader, i synnerhet enfamiljshus, eller omfattande renoveringsprojekt, i fall när det är oproportionellt betungande att fullgöra dessa skyldigheter, vad gäller kostnader för enskilda eller gemensamma ägare, eller vad gäller byggnadstypen, såsom särskilda kategorier av monument, historiska byggnader, semesterbostäder, militärbyggnader eller andra byggnader som används för nationella säkerhetsändamål. Sådana undantag ska vederbörligen motiveras. De berörda parterna ska ges tillfälle att lämna synpunkter på utkastet till undantag inom rimlig tid. Alla sådana undantag ska anmälas till kommissionen.”
25

Mot denna bakgrund har Bundesgerichtshof (Federala högsta domstolen) beslutat att vilandeförklara målet och ställa följande frågor till EU-domstolen: ”1) Föreligger det ett intrång i fonogramframställarens ensamrätt till mångfaldigande av dennes fonogram enligt artikel 2 c i direktiv 2001/29 när små tonsekvenser hämtas från dennes fonogram och överförs till ett annat fonogram? 2) Utgör ett fonogram som innehåller små tonsekvenser vilka har överförts från ett annat fonogram ett exemplar av det andra fonogrammet i den mening som avses i artikel 9.1 b i direktiv 2006/115? 3) Kan medlemsstaterna anta en bestämmelse – såsom 24 § första stycket UrhG – enligt vilken skyddsområdet för fonogramframställarnas ensamrätt till mångfaldigande (artikel 2 c i direktiv 2001/29) och spridning (artikel 9.1 b i direktiv 2006/115) av deras fonogram inskränks på ett sådant sätt att ett självständigt verk som har skapats genom en fri användning av deras fonogram får användas utan deras samtycke? 4) Används ett verk eller annat alster i den mening som avses i artikel 5.3 d i direktiv 2001/29 i citatsyfte om det inte framgår att det är fråga om en användning av ett främmande verk eller annat främmande alster? 5) Föreligger det ett utrymme för skönsmässig bedömning vid införlivandet med nationell lagstiftning av unionsbestämmelserna om fonogramframställarnas rätt till mångfaldigande och spridning (artikel 2 c i direktiv 2001/29 och artikel 9.1 b i direktiv 2006/115) och om undantag från eller inskränkningar av dessa rättigheter (artikel 5.2 och 5.3 i direktiv 2001/29 och artikel 10.2 första stycket i direktiv 2006/115)? 6) På vilket sätt ska de grundläggande rättigheterna i [stadgan] beaktas vid fastställandet av omfattningen av skyddet för fonogramframställarnas ensamrätt till mångfaldigande (artikel 2 c i direktiv 2001/29) och spridning (artikel 9.1 b i direktiv 2006/115) av deras fonogram och räckvidden för undantag från eller inskränkningar av dessa rättigheter (artikel 5.2 och 5.3 i direktiv 2001/29 och artikel 10.2 första stycket i direktiv 2006/115)?”
54

Denna princip medför således en skyldighet för alla myndigheter i medlemsstaterna att säkerställa unionsbestämmelsernas fulla verkan, och medlemsstaternas lagstiftning kan inte påverka verkan av de unionsrättsliga bestämmelserna inom medlemsstaterna (se, för ett liknande resonemang, dom av den 26 februari 2013, Melloni, C‑399/11, EU:C:2013:107, punkt 59, och dom av den 4 december 2018, Minister for Justice and Equality och Commissioner of An Garda Síochána, C‑378/17, EU:C:2018:979, punkt 39).
7

Artikel 6 i direktiv 98/5 har rubriken ”Tillämpliga yrkesregler och etiska regler”. Artikel 6.1 har följande lydelse: ”Oberoende av vilka etiska och andra regler för yrket en advokat omfattas av i hemlandet, skall en advokat som utövar verksamhet under hemlandets yrkestitel omfattas av samma yrkesmässiga och etiska regler som gäller för de advokater som utövar verksamhet under den relevanta yrkestiteln i värdlandet för all verksamhet som han utövar på värdlandets territorium.”
5

I avdelning IV i förordning nr 1782/2003, som har rubriken ”Andra stödsystem”, i kapitel 12 ”Nötköttsbidrag”, återfanns artikel 132 i förordningen, med rubriken ”Extensifieringsstöd”. I punkt 3 i den artikeln föreskrevs följande: ”Vid tillämpning av punkt 2 skall, a) trots vad som sägs i artikel 131.2 a, djurtätheten på jordbruksföretagen fastställas med beaktande av de handjur av nötkreatur, kor, och kvigor som finns där under det berörda kalenderåret, samt till de får och/eller getter för vilka ansökningar om bidrag har lämnats in för samma kalenderår och antalet djur skall omräknas till DE med hjälp av den omräkningstabell som anges i artikel 131.2 a, Antalet djur ska räknas om till [djurenheter (DE)], med hjälp av den omvandlingstabell som avses i artikel 131.2 a, b) utan att det påverkar tillämpningen av artikel 131.2 b, skall arealer som används för produktion av jordbruksgrödor enligt definitionen i bilaga IX inte anses vara ’grovfoderareal’, c) den grovfoderareal som skall beaktas vid beräkningen av djurtätheten bestå av minst 50 procent betesmark. Medlemsstaterna skall definiera vad som avses med betesmark. Definitionen skall åtminstone innehålla kriteriet att betesmark skall vara gräsmark som enligt lokal jordbrukspraxis anses vara avsedd för betande nötkreatur och/eller får. Detta skall dock inte utesluta blandad användning av betesmarken under samma år (bete, hö, gräsensilage).”
25

Sąd Najwyższy (Högsta domstolen) har därvid anfört följande. Det finns två motstridiga ståndpunkter i rättspraxis avseende rättsföljderna av att en inlaga lämnas in till ett polskt postkontor tillhörande en annan postoperatör än den utsedda operatören. Enligt den ståndpunkt som företräds av majoriteten anses en inlaga som lämnas in på detta sätt ha getts in för sent om den tas emot av den aktuella domstolen först när laga besvärsfrist har löpt ut. Enligt den ståndpunkt som företräds av minoriteten anses en inlaga som ges in inom laga besvärsfrist på ett polskt postkontor ha getts in till den aktuella domstolen, oavsett om det är fråga om ett postkontor som tillhör den utsedda operatören eller en annan postoperatör.
2

Begäran har framställts i ett mål mellan Unareti SpA, å ena sidan, och Ministero dello Sviluppo Economico (ministeriet för ekonomisk utveckling, Italien), Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per gli Affari Regionali (premiärministerns kansli – avdelningen för regionala frågor, Italien), Autorità Garante per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico – Sede di Milano (el-, gas- och vattenmyndigheten – kontoret i Milano, Italien), Presidenza del Consiglio dei Ministri – Conferenza Stato Regioni ed Unificata (premiärministerns kansli – gemensam nämnd för kontakter mellan stat och regioner och lokala myndigheter), å andra sidan, angående en talan om ogiltigförklaring av dels decreto ministeriale no 74951 recante ”Approvizione del documento ’Linee Guida su criteri e modalità applicative per la valutazione del valore del rimborso degli impianti di distributzione del gas naturale’” (ministerdekret nr 74951 om godkännande av handlingen ”Riktlinjer om kriterier och tillämpningsföreskrifter för beräkning av ersättning för anläggningar för gasdistribution”), av den 22 maj 2014 (GURI nr 129, av den 6 juni 2014), dels av decreto ministeriale no 106, regolamento recante modifica al decreto del 12 novembre 2011, no 226, concernente i criteri di gara per l’affidamento del servizio di distribuzione del gas naturale (ministerdekret nr 106, föreskrifter om ändring av dekret nr 226 av den 12 november 2011 angående kriterier för anbudsinfordran för offentlig upphandling av distributionstjänster avseende naturgas), av den 20 maj 2015 (GURI nr 161, av den 14 juli 2015).