18

Mot denna bakgrund beslutade Bundespatentgericht (Federala patentdomstolen) att vilandeförklara målet och ställa följande frågor till domstolen: ”1) Ska ett beslut angående en ansökan, som lämnades in den 15 februari 2007 till den nationella behöriga myndigheten (i förevarande fall [DPMA]), om ändring av produktspecifikationen för en SGB på så sätt att skivning och förpackning av produkten (i förevarande fall Schwarzwälder Schinken (Schwarzwaldskinka)) endast ska få ske i produktionsområdet fattas på grundval av förordning nr 510/2006 (som var i kraft när ansökan lämnades in) eller på grundval av förordning nr 1151/2012 (som var i kraft vid tidpunkten för beslutet)? 2) För det fall beslutet ska fattas på grundval av den nu gällande förordning nr 1151/2012: 1.a) Utgör den omständigheten att en icke korrekt utförd transport av produkten till andra områden för vidare bearbetning (skivning och förpackning) kan påverka produktens autentiska smak och kvalitet samt dess hållbarhet, med beaktande av produktens kvalitetsgaranti, en tillräcklig produktspecifik motivation, i den mening som avses i artikel 7.1 e i förordning nr 1151/2012, till att skivning och förpackning endast ska ske i produktionsområdet? 1.b) Utgör de krav angående skivning och förpackning som anges i produktspecifikationen, vilka inte går utöver gällande normer i fråga om livsmedelshygien, med beaktande av produktens kvalitetsgaranti, en tillräcklig produktspecifik motivation, i den mening som avses i artikel 7.1 e i förordning nr 1151/2012, till att skivning och förpackning endast ska ske i produktionsområdet? 2.a) Kan den regel som fastställs i produktspecifikationen för en SGB, som innebär att skivning och förpackning endast får ske i produktionsområdet, i princip anses utgöra en tillräcklig produktspecifik motivation i den mening som avses i artikel 7.1 e i förordning nr 1151/2012 så att eventuella (producent-)kontroller i produktionsområdet (artikel 7.1 g jämförd med artikel 36.3 a och artikel 37 i förordning nr 1151/2012) säkerställer en högre kontrollnivå och rent allmänt en bättre garanti än (missbruks-)kontroller enligt artikel 36.3 b jämförd med artikel 38 i förordning nr 1151/2012? 2.b) För det fall fråga 2.2 a) ska besvaras nekande: Är en annan bedömning motiverad när det rör sig om en i flera regioner starkt efterfrågad produkt som i stor utsträckning skivas och förpackas utanför produktionsområdet, även om det hittills inte har kunnat konstateras några konkreta fall av missbruk av den skyddade geografiska beteckningen enligt artikel 13 i förordning nr 1151/2012? 3. Kan den regel som fastställs i produktspecifikationen för en SGB, som innebär att skivning och förpackning endast får ske i produktionsområdet, anses utgöra en tillräcklig produktspecifik motivation i den mening som avses i artikel 7.1 e i förordning nr 1151/2012, så att spårbarheten av den bearbetade produkten annars inte skulle kunna säkerställas? Har det därvidlag betydelse att a) livsmedels spårbarhet – och särskilt vad gäller livsmedel av animaliskt ursprung – måste säkerställas enligt kraven i artikel 18.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet [(EGT L 31, 2002, s. 1)] jämförd med kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 931/2011 av den 19 september 2011 om de spårbarhetskrav som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 för livsmedel av animaliskt ursprung [(EUT L 242, 2011, s. 2)], och b) produktens spårbarhet måste säkerställas genom att den som bearbetat produkten medverkar i rättsligt frivilliga men i praktiken obligatoriska privata kontrollsystem? 4. För det fall fråga 2.1–3 ska besvaras jakande: Kan eller måste det i en produktspecifikation för en SGB – såsom en mindre ingripande åtgärd jämfört med att föreskriva att skivning och förpackning obligatoriskt ska ske i produktionsområdet – föreskrivas att bearbetningsföretag som är etablerade utanför produktionsområdet måste genomgå kontroller av behöriga myndigheter och kontrollorgan inom produktionsområdet (artikel 7.1 g i förordning nr 1151/2012)? 3) För det fall beslutet ska fattas på grundval av förordning nr 510/2006 (se fråga 1) önskar den hänskjutande domstolen att de frågor som ställts under punkt 2 besvaras med utgångspunkt i förordning nr 510/2006, särskilt artikel 4.2 e däri jämförd med artikel 8 och skäl 8 i [förordning nr 1898/2006].”