ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1

Artikel 36 i akten om villkoren för Republiken Kroatiens anslutning och om anpassning av fördraget om Europeiska unionen, fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen (EUT L 112, 2012, s. 21) (nedan kallad anslutningsakten), som utgör en bilaga till fördraget mellan Europeiska unionens medlemsstater och Republiken Kroatien om Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska unionen (EUT L 112, 2012, s. 10) (nedan kallat anslutningsfördraget) har följande lydelse: ”1. Kommissionen ska noga övervaka alla åtaganden Kroatien har ingått under anslutningsförhandlingarna, även sådana som ska förverkligas före eller senast vid anslutningsdagen. Kommissionens övervakning ska bestå av regelbundet uppdaterade övervakningstabeller, dialog enligt stabiliserings- och associeringsavtalet mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och republiken Kroatien, å andra sidan ... , sakkunnigbedömningar, det ekonomiska programmet inför anslutningen, rapporter om de offentliga finanserna och vid behov skriftliga tidiga varningar till de kroatiska myndigheterna. Under hösten 2011 ska kommissionen lägga fram en lägesrapport för Europaparlamentet och rådet. Under hösten 2012 ska kommissionen lägga fram en övergripande övervakningsrapport för rådet och Europaparlamentet. Kommissionen ska också under hela övervakningsprocessen använda sig av information från medlemsstaterna och i förekommande fall ta information från internationella organisationer och det civila samhällets organisationer i beaktande. Kommissionens övervakning ska särskilt inriktas på Kroatiens åtaganden på området rättsväsen och grundläggande rättigheter (bilaga VII), inbegripet genom fortsatt förbättring av resultaten när det gäller reformen av rättsväsendet och effektiviteten, opartisk hantering av mål om krigsförbrytelser samt kampen mot korruption. ... Kommissionen ska fram till Kroatiens anslutning lämna halvårsbedömningar av Kroatiens åtaganden på dessa områden som en integrerad del av sina regelbundna övervakningstabeller och -rapporter. 2. Rådet får med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen vidta alla lämpliga åtgärder, om problem upptäcks under övervakningsprocessen. Åtgärderna ska inte kvarstå längre än vad som är absolut nödvändigt och ska i vart fall upphävas av rådet enligt samma förfarande, när de berörda problemen har åtgärdats på ett ändamålsenligt sätt.”
6

Genom beslut 2009/485/EG av den 21 oktober 2008 om det statliga stöd C 44/07 (ex N 460/07) som Frankrike planerar att genomföra till förmån för företaget FagorBrandt (EUT L 160, 2009, s. 11) godkände kommissionen stödet, bland annat under förutsättning att FagorBrandt skulle upphöra att saluföra kylskåp, frysar, matlagningsapparater och diskmaskiner under varumärket Vedette under fem år.
99

Det kan i detta hänseende konstateras att den omständigheten som sökandena har gjort gällande, nämligen att Principles Consultative Group (nedan kallad PCG) i sin rapport med rubriken ”Principles for Stable Capital Flows and Fair Debt Restructuring in Emerging Markets” av 2010, föreslog ett erkännande, beträffande ”framväxande marknader”, av en tillämpning av pari passu-klausulen på internationell nivå, är irrelevant när det gäller frågan huruvida en sådan bestämmelse existerar inom unionens rättsordning. Sökandena kan på samma sätt inte heller med framgång åberopa rådets förordning (EG) nr 1346/2000 av den 29 maj 2000 om insolvensförfaranden (EGT L 160, s. 1). Tvärtom konstateras i denna förordning att det finns stora skillnader i detta hänseende mellan de olika medlemsstaterna, inbegripet beträffande utformningen av de förmånsrätter som vissa borgenärer åtnjuter (skäl 11 i denna förordning). Vidare begränsades denna förordning till att fastställa enhetliga lagvalsregler, bland annat i syfte att samordna fördelningen av behållningen av genomförandet för att i största möjliga utsträckning behålla likabehandlingen mellan borgenärerna (skälen 21 och 23 i nämnda förordning).
9

I artikel 9 i förordning nr 2494/95, med rubriken ”Framställning av resultat”, föreskrivs följande: ”Medlemsstaterna ska bearbeta de data som samlas in för att utarbeta HIKP på grundval av ett index av Laspeyres-typ, som omfattar kategorierna i den internationella COICOP-klassifikationen (Classification of Individual Consumption by Purpose), vilka ska anpassas av kommissionen för upprättande av jämförbara HIKP. De metoder, förfaranden och formler som ska trygga att villkoren för jämförbarhet iakttas ska fastställas av kommissionen. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar av denna förordning, bland annat genom att komplettera den, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 14.3.”
121

Förenade kungariket har bestritt påståendet att det tillämpat artikel 51 i förordning nr 796/2004 på ett felaktigt sätt. För det första anser Förenade kungariket att, när det begås misstag vid den ursprungliga tilldelningen av stödrättigheter som upprepas under följande år, de sanktioner som avses i den nämnda artikeln inte kan tillämpas förrän efter det att stödrättigheternas värde har räknats om i enlighet med artikel 73a i förordningen. Förenade kungariket har därefter, under det att det erkänt att sanktioner måste kunna påföras för varje räkenskapsår för vilket jordbrukaren deklarerar en icke stödberättigande areal för att aktivera en stödrättighet som han i realiteten förfogar över, inte desto mindre påpekat att det är inkorrekt av kommissionen att anse att det när misstag begicks i samband med den ursprungliga tilldelningen av stödrättigheter vilka upprepades under följande räkenskapsår borde tillämpas sanktioner inte endast för år 2005 utan också för senare år även när jordbrukaren har deklarerat tillräckligt med stödberättigande hektar för att aktivera de stödrättigheter som han i realiteten förfogar över. Det görs således i artikel 51 i förordning nr°796/2004 en distinktion mellan för höga deklarationer av areal som ger upphov till aktivering av stödrättigheter som jordbrukaren i realiteten förfogar över och för höga deklarationer som leder till att fel begås vid den ursprungliga tilldelningen av stödrättigheter. Det följer nämligen både av systematiken i artikel 51.1 och 51.2a i förordning nr°796/2004, bekräftad av artikel 57.2 andra strecksatsen i förordning nr°1122/2009, och i andra hand av principen om att retroaktivt tillämpa den minst ingripande påföljden, här uttryckt i artikel 57.2 andra stycket i denna förordning med att ingen sanktion kan påföras för efterföljande år.
4

De italienska myndigheterna antog därför lagdekret nr 49 om ändring av lagstiftningen gällande påförande av tilläggsavgifter inom sektorn för mjölk och mjölkprodukter (decreto-legge n. 49, riforma della normativa in tema di applicazione del prelievo supplementare nel settore del latte e dei prodotti lattiero-caseari) av den 28 mars 2003 (GURI nr 75, av den 31 mars 2003, s. 4), och ministerdekretet av den 30 juli 2003 om betalning av tilläggsavgifter som förfallit till betalning men inte betalats för perioden från 1995/1996 till 2001/2002 enligt artikel 10, stycke 34, i lag nr 119/2003 (decreto ministeriale del 30 luglio 2003,disposizioni per il versamento del prelievo supplementare, dovuto e non versato per i periodi dal 1995/1996 al 2001/2002 di cui all’art. 10, comma 34, della legge n. 119/2003) (GURI nr 183, av den 8 augusti 2003, s. 33). Bestämmelserna i dessa två rättsakter innebär sammantaget att tilläggsavgiftens belopp som Republiken Italien har åtagit sig att betala ska återbetalas i sin helhet av mjölkproducenterna, utan ränta, genom årliga avbetalningar av delar av detta belopp fördelade under en period som inte överstiger 14 år (nedan kallat avbetalningsplanen).
79

Det omtvistade kriteriet omfattar således inte all form av stöd till Irans regering, utan enbart sådana former av stöd som genom dess kvantitativa eller kvalitativa betydelse bidrar till att Irans kärntekniska verksamhet kan drivas vidare. När kriteriet tolkas, under unionsdomstolens kontroll, i förening med syftet att utöva påtryckning på Irans regering för att få den att upphöra med verksamhet som innebär en risk för kärnvapenspridning, definierar det omtvistade kriteriet således på ett objektivt sätt en begränsad kategori av personer och enheter som kan få sina tillgångar frysta (dom National Iranian Oil Company/rådet, ovan punkt 77, under överklagande, EU:T:2014:678, punkt 119).
Mål T‑646/13

Bürgerausschuss für die Bürgerinitiative Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe

mot

Europeiska kommissionen

”Institutionell rätt – Europeiskt medborgarinitiativ – Skydd av nationella och språkliga minoriteter och stärkande av den kulturella och språkliga mångfalden i unionen – Avslag på registreringsansökan – Uppenbart att kommissionen inte tilldelats någon lagstiftningsbefogenhet – Motiveringsskyldighet – Artikel 4.2 b och 4.3 i förordning (EU) nr 211/2011”

Sammanfattning – Tribunalens dom (första avdelningen) av den 3 februari 2017

Institutionernas rättsakter – Motivering – Skyldighet – Räckvidd – Kommissionsbeslut om att vägra registrera ett föreslaget medborgarinitiativ – Kommissionens påpekande om att det är uppenbart att den inte tilldelats någon lagstiftningsbefogenhet för de föreslagna åtgärderna – Underlåtenhet att identifiera de aktuella åtgärderna som utanför sin behörighet och att precisera skälen till denna slutsats – Åsidosättande av motiveringsskyldigheten (Artiklarna 24 stycke 1 FEUF och 296 FEUF; Europaparlamentets och rådets förordning nr 211/2011, skäl 1 och artikel 4.2 b och 4.3 stycke 2) Unionsmedborgarskap – Medborgerliga rättigheter – Ingivande av ett medborgarinitiativ – Förordning nr 211/2011 – Villkor för registrering – Uppgifter som ska bifogas ett förslag – Uppgifter om ämne, mål och bakgrund – Frivilligt – Konsekvenserna av ett överförande av dessa uppgifter – Kommissionens undersökningsplikt (Europaparlamentets och rådets förordning nr 211/2011, artikel 4.2 och bilaga II)
Det följer av regel 22.4 i förordning nr 2868/95 om genomförande av förordning nr 40/94 om gemenskapsvarumärken, i dess ändrade lydelse, att den lista över bevismedel (förpackningar, kataloger, fakturor etcetera.) som den innehåller inte är uttömmande, eftersom det där anges att bevismaterialet ”i princip begränsas till” exemplen i listan. Det har dessutom redan slagits fast att bevisreglerna och bevismedlen med avseende på verkligt bruk av ett varumärke inte är begränsade. Det står klart att det inte är uteslutet med sådana bevismedel som ljud- eller videomaterial, exempelvis reklaminslag som har sänts i radio eller tv. Sådana bevismedel finns i allmänhet lagrade på ett datamedium som till exempel en cd-romskiva eller ett usb-minne, och kan inte återges i pappersform eller i ett dokument i form av en datafil.

Det förhåller sig annorledes med sådana bevismedel som fakturor och en katalog, vilka lämnats in på en cd-romskiva trots att de skulle ha kunnat lämnas in i pappersform eller i form av en datafil med skannade dokument. Även om de principer som nämns ovan visserligen inte utgör hinder för bevis i form av cd-romskivor, handlar den aktuella frågan framför allt om reglerna för inlämningen av bevis till kontoret för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken och mönster). De bestämmelser i förordning nr 2868/95 som särskilt avser kommunikationen med harmoniseringskontoret utgör dock inte något hinder för att lämna in bevis på en cd-romskiva.

Det är inte uteslutet att det faktum att bevisen läggs fram i form av en cd-romskiva som innehåller flera elektroniska filer kan göra att det blir svårare att undersöka de framlagda bevisen, jämfört med om man hade lämnat in dem i pappersform eller helt enkelt i form av en datafil med en skannad version av dokumenten, vilken gör det enkelt att med exakthet återge dokumenten genom en utskrift. Det ankommer i detta sammanhang på de rättegångsdeltagare som använder cd-romskivor för att lägga fram bevis på användning att försäkra sig om att skivornas läsbarhet inte äventyrar deras bevisvärde.

(se punkterna 23–29, 34 och 35)
Det framgår av artikel 21 i stadgan för Europeiska unionens domstol, som är tillämplig på förfarandet vid tribunalen enligt artikel 53 första stycket i samma stadga, och av artikel 44 i tribunalens rättegångsregler av den 2 maj 1991 att ansökan bland annat ska innehålla tvisteföremålet och sökandens yrkanden. Yrkandena ska dessutom vara klart och tydligt utformade, så att tribunalen inte dömer mindre än (infra petita) eller utöver (ultra petita) vad som har yrkats, vid äventyr att svarandens rättigheter annars träds förnär. När unionsdomstolen ska pröva en talan om ogiltigförklaring och därvid inte får döma utöver vad som har yrkats av parterna (ultra petita), får ogiltigförklaringen inte gå utöver vad sökanden har yrkat.

Det är således endast de yrkanden som återfinns i ansökan som kan beaktas, och prövningen av om talan är välgrundad ska endast göras utifrån yrkandena i ansökan. Enligt artikel 48.2 i rättegångsreglerna av den 2 maj 1991 är det endast tillåtet att åberopa en ny grund under pågående rättegång om den föranleds av rättsliga och faktiska omständigheter som framkommit först under förfarandet. Detta villkor avser i synnerhet alla ändringar av yrkandena, och det är endast yrkanden i ansökan som kan beaktas när det inte finns några rättsliga och faktiska omständigheter som framkommit under det skriftliga förfarandet.

(se punkterna 24 och 25)
Tribunalens dom (första avdelningen) av den 16 juni 2015 –

H.P. Gauff Ingenieure mot harmoniseringsbyrån – Gauff (Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW)

(mål T‑586/13)

”Gemenskapsvarumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av figurmärket Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW — De äldre nationella ord- och figurmärkena samt de äldre gemenskapsordmärkena och gemenskapsfigurmärkena GAUFF — Relativa registreringshinder — Delvis avslag på ansökan om registrering — Ansökan om återställande av försutten tid — Artikel 81 i förordning (EG) nr 207/2009”

1. Gemenskapsvarumärke — Förfarandebestämmelser — Återställande av försutten tid — Villkor — Den omsorg som har betingats av omständigheterna — Exceptionella händelser, som följaktligen är oförutsägbara (Rådets förordning nr 207/2009, artikel 81.1) (se punkterna 23‐25)

2. Gemenskapsvarumärke — Förfarandebestämmelser — Återställande av försutten tid — Villkor för tillämpning — Restriktiv tolkning (Rådets förordning nr 207/2009, artikel 81.1) (se punkt 26)

3. Gemenskapsvarumärke — Harmoniseringsbyråns beslut — Principen om likabehandling — Principen om god förvaltningssed — Harmoniseringsbyråns tidigare beslutspraxis — Legalitetsprincipen (se punkt 33)

Saken

Talan mot det beslut som harmoniseringsbyråns första överklagandenämnd fattade den 5 september 2013 (ärende R 118/2013‑1) angående en ansökan om återställande av försutten tid.

Domslut

1) Talan ogillas.

2) H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG – JBG ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de rättegångskostnader som Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån) haft.
Tribunalens dom (femte avdelningen) av den 19 november 2014 – Out of the blue mot harmoniseringsbyrån – Dubois m.fl. (FUNNY BANDS)

(mål T‑344/13)

”Gemenskapsvarumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av ordmärket FUNNY BANDS — Det äldre nationella näringskännetecknet FUNNY BANDS — Det äldre nationella domännamnet ’www.funny-bands.com’ — Relativt registreringshinder — Artikel 8.4 i förordning (EG) nr 207/2009 — Användning i näringsverksamhet i mer än bara lokal omfattning — Artikel 76.2 i förordning nr 207/2009 — Avslag på invändningen”

1. Gemenskapsvarumärke — Definition och förvärv av gemenskapsvarumärke — Relativa registreringshinder — Invändning från innehavaren av ett icke registrerat varumärke eller ett annat kännetecken som används i näringsverksamhet — Villkor — Kännetecknets lokala räckvidd (Rådets förordning nr 207/2009, artikel 8.4) (se punkterna 22–25)

2. Gemenskapsvarumärke — Definition och förvärv av gemenskapsvarumärke — Relativa registreringshinder — Invändning från innehavaren av ett icke registrerat varumärke eller ett annat kännetecken som används i näringsverksamhet — Villkor — Bedömning på grundval av kriterierna i den nationella rätt som är tillämplig på det åberopade kännetecknet (Rådets förordning nr 207/2009, artikel 8.4) (se punkt 36)

3. Gemenskapsvarumärke — Definition och förvärv av gemenskapsvarumärke — Relativa registreringshinder — Invändning från innehavaren av ett icke registrerat varumärke eller ett annat kännetecken som används i näringsverksamhet — Ordmärket FUNNY BANDS — Näringskännetecknet FUNNY BANDS och domännamnet www.funny-bands.com (Rådets förordning nr 207/2009, artikel 8.4) (se punkt 37)

Saken

Talan mot det beslut som meddelades av harmoniseringsbyråns andra överklagandenämnd den 4 april 2013 (ärende R 542/2012-2) om ett invändningsförfarande mellan Out of the blue och Frédéric Dubois m.fl.

Domslut

1) Talan ogillas.
88

Sökandena har vidare hävdat att de, i egenskap av konkurrenter till de båda kinesiska exporterande tillverkarna, har lidit allvarliga negativa verkningar av dumpningen, i synnerhet förlust av marknadsandelar och att sysselsättningen minskat med 28 procent, och att sådan dumpning kan medföra att sökandena går under. Även om rådet har bestritt den påstådda risken för att sökandena ska gå under konstaterar tribunalen att skälen 75 och 77 i genomförandeförordning nr 349/2012, som antogs först två månader före den angripna förordningen, hänvisar till en minskning i unionstillverkarnas marknadsandel med mer än 7 procentenheter mellan 2007 och 2010 och en minskning av sysselsättningen med 28 procent under samma period. Vidare anges i skäl 80 i förordning nr 349/2012 att unionsindustrin fortfarande är sårbar för de skadliga effekterna av dumpning. Det kan således inte bestridas att sökandena drabbats av de stora negativa följderna av dumpningen som den angripna förordningen syftade till att undanröja. Vidare anges i skäl 62 i genomförandeförordning nr 349/2012 att importvolymen till unionen av den berörda produkten från kinesiska exporterande tillverkare som omfattas av antidumpningsåtgärder uppnått en marknadsandel på mer än 12 procent under år 2010, vilket är betydande.
44

För det andra följer det av konstaterandet i punkt 43 ovan, att det angripna beslutet, som riktar sig till sökanden, går bolaget emot genom att beslutet lägger sökanden till last att under en ny period ha deltagit i den överträdelse som avses i 2008 års beslut och genom att bolaget påförs ett nytt bötesbelopp jämfört med det som fastställdes i 2008 års beslut. Genom den första grunden försöker sökanden emellertid att utverka ogiltigförklaring av artikel 1.2 i det angripna beslutet i den del kommissionen där påfört sökanden böter efter utgången av preskriptionstiden i artikel 25.1 b i förordning nr 1/2003. Sökanden har i vilket fall som helst inte bestritt lagenligheten av artikel 1.1 i det angripna beslutet i den del den fastställer den period under vilken sökanden påstås ha deltagit i den ifrågavarande överträdelsen.
40

Det ska dessutom noteras att harmoniseringsbyrån har medgett att det, bland de handlingar som sökandebolaget gett in under det administrativa förfarandet, finns en artikel ur dagstidningen Het Laatste Nieuws av den 13 mars 2003, där det anges att ”SPA är det mest populära varumärket (31 procent) när det gäller flaskvatten” inom det aktuella geografiska området. I motsats till vad harmoniseringsbyrån har hävdat påverkar emellertid den omständigheten att denna artikel (och andra handlingar som sökandebolaget gett in) innehåller fotografier av vattenflaskor med ordmärket ”spa” och figurelementet i form av en pierrotfigur inte konstaterandet att det framgår av tidningsartikeln att ordmärket SPA för varor i klass 32 är känt genom att omsättningskretsen känner igen ordelementet ”spa” och uppfattar det som särskiljande för de varor som sökandebolaget saluför. Det faktum att omsättningskretsen fortsatt uppfattar de aktuella varorna som härrörande från ett visst företag påverkas därmed inte av om bilden av pierrotfiguren finns med eller inte.
44

Det framgår av förfrågningsunderlaget att tre olika skeden av upphandlingsförfarandet kan urskiljas: ett första skede under vilket de urvalskriterier som fastställs i punkt 25 tillämpas, ett andra skede under vilket anbuden bedöms med tillämpning av de tilldelningskriterier som fastställs i punkt 26, och ett tredje skede under vilket de uteslutningskriterier som fastställs i punkt 24 tillämpas.
23

Enligt de uppgifter som sökanden lämnat, bland annat i punkterna 3.2.1 och 3.2.2. i ansökan, har sökanden ansökt om skydd för ett specifikt kännetecken som anbringas på en bestämd del av den nedre kanten av de angivna mätinstrumenten, under instrumentens elektroniska bildskärmar. Även om det står klart att konturerna av bildskärmen, vilka finns med i den skiss som återges i punkt 2 ovan, inte utgör en del av det sökta varumärket, som består av en gul cirkelbåge, kan cirkelbågen således inte skiljas från formen på en del som ingår i de varor som omfattas av registreringsansökan. Såsom harmoniseringsbyrån har angett anpassas den gula cirkelbågen som avses med registreringsansökan till formen på varje aktuell vara genom att den framhäver dess kontur. Tribunalen finner följaktligen att det sökta varumärket sammanfaller med utseendet på de aktuella varorna och att den rättspraxis som anges i punkt 20 ovan därmed är tillämplig (se, för ett liknande resonemang, förstainstansrättens dom av den 14 september 2009 i mål T‑152/07, Lange Uhren mot harmoniseringsbyrån (geometriska former på urtavlan till en klocka), ej publicerad i rättsfallssamlingen, punkterna 79–83). Sökanden kan således inte lägga överklagandenämnden till last att nämnden har grundat sig på denna rättspraxis i det angripna beslutet.