ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SV Europeiska unionens officiella tidning C 239/16

Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 11 maj 2017 (begäran om förhandsavgörande från Rechtbank Noord-Nederland – Nederländerna) – Bas Jacob Adriaan Krijgsman mot Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

(Mål C-302/16) (1)

((Begäran om förhandsavgörande - Luftfart - Förordning (EG) nr 261/2004 - Artikel 5.1 c - Kompensation och assistans till passagerare vid inställda flygningar - Undantag från skyldigheten att betala kompensation - Transportavtal som ingås via en internetresebyrå - Lufttrafikföretag som i god tid har underrättat resebyrån om att avgångstiden för flygningen har ändrats - Resebyrå som i ett e-postmeddelande har översänt denna information till en passagerare tio dagar före flygningen))

(2017/C 239/20)

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Rechtbank Noord-Nederland

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Bas Jacob Adriaan Krijgsman

Motpart: Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

Domslut

Artiklarna 5.1 c och 7 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 av den 11 februari 2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/91 ska tolkas så, att ett lufttrafikföretag som ska utföra en flygning är skyldigt att betala den kompensation som föreskrivs i dessa bestämmelser, när en flygning ställs in utan att passageraren underrättas om detta minst två veckor före den tidtabellsenliga avgångstiden, inklusive när detta lufttrafikföretag minst två veckor före denna avgångstid har underrättat den resebyrå via vilken transportavtalet har ingåtts med den berörda passageraren, men resebyrån inte inom denna tid har underrättat passageraren om att flygningen ställts in.

(1) EUT C 326, 5.9.2016.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 293/3

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 13 juli 2017 (begäran om förhandsavgörande från First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Förenade kungariket) – London Borough of Ealing mot Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Mål C-633/15) (1)

((Begäran om förhandsavgörande - Beskattning - Mervärdesskatt - Direktiv 2006/112/EG - Undantag från skatteplikt för tillhandahållanden av tjänster med nära anknytning till idrottslig träning - Artikel 133 - Undantaget från skatteplikt gäller inte i fall där det finns en risk för snedvridning av konkurrensen till skada för kommersiella företag som måste betala mervärdesskatt - Tillhandahållanden av tjänster av offentligrättsliga organ utan vinstsyfte))

(2017/C 293/03)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Parter i målet vid den hänskjutande domstolen

Klagande: London Borough of Ealing

Motpart: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Domslut

1) Artikel 133 andra stycket i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt ska tolkas så, att den bestämmelsen utgör hinder för tillämpning av en medlemsstats lagstiftning, enligt vilken det villkor som föreskrivs i artikel 133 första stycket d i detta direktiv måste vara uppfyllt, för att undantag från mervärdesskatteplikt ska medges för tillhandahållanden av tjänster med nära anknytning till idrottslig eller fysisk träning, i den mening som avses i artikel 132.1 m i nämnda direktiv, vilka görs av offentligrättsliga organ, trots att denna medlemsstat den 1 januari 1989 inte tog ut mervärdesskatt på alla sådana tillhandahållanden av tjänster och de i målet aktuella tillhandahållandena inte undantagits från mervärdesskatt innan kravet på uppfyllande av det nämnda villkoret infördes.

2) Artikel 133 andra stycket i direktiv 2006/112 ska tolkas så, att den bestämmelsen utgör hinder för tillämpning av en nationell lagstiftning, såsom den som är aktuell i det nationella målet, enligt vilken det villkor som föreskrivs i artikel 133 första stycket d i detta direktiv måste vara uppfyllt, för att undantag från mervärdesskatteplikt ska medges för tillhandahållanden av tjänster med nära anknytning till idrottslig eller fysisk träning, i den mening som avses i artikel 132.1 m i nämnda direktiv, vilka görs av offentligrättsliga organ utan vinstsyfte, när andra organ utan vinstsyfte än offentligrättsliga organ, vilka gör sådana tillhandahållanden, inte behöver uppfylla detta villkor.

(1) EUT C 59, 15.2.2016.)
4)

Kombinerade nomenklaturen, som återfinns i bilaga I till förordning nr 2658/87, i dess successiva lydelser enligt genomförandeförordningarna nr 1006/2011, nr 927/2012 och nr 1001/2013, ska tolkas på så sätt att en videokamera som är i stånd att spela in signaler från externa källor, medan den inte kan återge dessa signaler via en extern televisionsapparat eller monitor, eftersom videokameran endast kan spela upp filer på en extern bildskärm eller monitor när de har spelats in genom videokamerans egen lins, inte kan klassificeras enligt undernummer 8525 80 99 i denna kombinerade nomenklatur.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 144/10

Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 9 mars 2017 – Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd mot Europeiska kommissionen

(Mål C-615/15 P) (1)

((Överklagande - Konkurrensbegränsande samverkan - Världsmarknaden för bildrör för TV-apparater och datorskärmar - Avtal och samordnade förfaranden om priser, uppdelning av marknader och kunder, samt produktionsbegränsningar - Böter - 2006 års riktlinjer för beräkning av böter - Punkt 13 - Fastställande av den del av försäljningsvärdet som överträdelsen avser))

(2017/C 144/13)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd (ombud: M. Struys, A. Fall, L. Eskenazi och C. Erol, avocats)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen (ombud: A. Biolan, G. Meessen och H. van Vliet)

Domslut

1) Överklagandet ogillas.

2) Samsung SDI Co. Ltd och Samsung SDI (Malaysia) Bhd ska ersätta rättegångskostnaderna.

(1) EUT C 27, 25.01.2016.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 302/12

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 16 juli 2015 (begäran om förhandsavgörande från High Court of Ireland – Irland) – Minister for Justice and Equality mot Francis Lanigan

(Mål C-237/15) (1)

((Begäran om förhandsavgörande - Förfarande för brådskande mål om förhandsavgörande - Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna - Artikel 6 - Rätt till frihet och säkerhet - Polissamarbete och straffrättsligt samarbete - Rambeslut 2002/584/RIF - Den europeiska arresteringsordern - Skyldighet att verkställa den europeiska arresteringsordern - Artikel 12 - Fortsatt frihetsberövande av den eftersökta personen - Artikel 15 - Beslut om överlämnande - Artikel 17 - Tidsfrister och villkor för beslutet om verkställande - Följder av att fristerna överskrids))

(2015/C 302/15)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

High Court of Ireland

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Minister for Justice and Equality

Motpart: Francis Lanigan

Domslut

Artiklarna 15.1 och 17 i rådets rambeslut 2002/584/RIF av den 13 juni 2002 om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna, i dess ändrade lydelse enligt rådets rambeslut 2009/299/RIF av den 26 februari 2009, ska tolkas så, att den verkställande rättsliga myndigheten fortsätter att vara skyldig att anta beslutet om verkställande av den europeiska arresteringsordern efter det att de tidsfrister som föreskrivs i artikel 17 har löpt ut.

Artikel 12 i det nämnda rambeslutet, jämförd med artikel 17 i samma beslut, ska mot bakgrund av artikel 6 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna tolkas så, att den i princip inte utgör hinder för att den eftersökta personen i en sådan situation hålls fortsatt frihetsberövad i enlighet med lagstiftningen i den verkställande medlemsstaten även om den sammanlagda längden på den tidsperiod som personen varit frihetsberövad överskrider dessa frister, under förutsättning att längden på tidsperioden inte är orimlig med hänsyn till det förfarande som följts i det nationella målet, vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera. Om den verkställande rättsliga myndigheten beslutar att frihetsberövandet av den eftersökta personen ska upphöra, är nämnda myndighet skyldig att förena det tillfälliga försättandet på fri fot av personen i fråga med de åtgärder som den bedömer vara nödvändiga för att undvika att vederbörande avviker och att säkerställa att de nödvändiga materiella villkoren för ett faktiskt överlämnande av personen föreligger så länge något slutgiltigt beslut om verkställande av den europeiska arresteringsordern inte har fattats.

(1) EUT C 236, 20.7.2015.
1)

Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 4 i rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1137/2008 av den 22 oktober 2008, genom att inte säkerställa att utsläppen från reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse undergår erforderlig rening i enlighet med relevanta bestämmelser i punkt B i bilaga I till nämnda direktiv i tätorterna Alvalade, Odemira, Pereira do Campo, Vila Verde (PTAGL 420), Mação, Pontével, Castro Daire, Arraiolos, Ferreira do Alentejo, Vidigueira, Alcácer do Sal, Amareleja, Monchique, Montemor-o-Novo, Grândola, Estremoz, Maceira, Portel, Viana do Alentejo, Cinfães, Ponte de Reguengo, Canas de Senhorim, Repeses, Vila Viçosa, Santa Comba Dão, Tolosa, Loriga, Cercal, Vale de Santarém, Castro Verde, Almodôvar, Amares/Ferreiras, Mogadouro, Melides, Vila Verde (PTAGL 421), Serpa, Vendas Novas, Vila de Prado, Nelas, Vila Nova de São Bento, Santiago do Cacém, Alter do Chão, Tábua och Mangualde.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 363/12

Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 10 september 2015 (begäran om förhandsavgörande från Conseil d'État – Frankrike) – Fédération des entreprises du commerce et de la distribution (FCD), Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison (FMB) mot Ministre de l’écologie, du développement durable et de l'énergie

(Mål C-106/14) (1)

((Begäran om förhandsavgörande - Miljö och skydd för människors hälsa - Förordning (EG) nr 1907/2006 (Reachförordningen) - Artiklarna 7.2 och 33 - Ämnen som inger mycket stora betänkligheter och som ingår i varor - Anmälnings- och informationsskyldighet - Beräkning av gränsvärdet på 0,1 viktprocent))

(2015/C 363/14)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Conseil d'État

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Fédération des entreprises du commerce et de la distribution (FCD), Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison (FMB)

Motpart: Ministre de l’écologie, du développement durable et de l'énergie

Domslut

1) Artikel 7.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv 1999/45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv 76/769/EEG och kommissionens direktiv 91/155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EU) nr 366/2011 av den 14 april 2011, ska tolkas så, att det vid tillämpningen av denna bestämmelse ankommer på producenten att för varje producerad vara fastställa huruvida den innehåller ett ämne som inger mycket stora betänkligheter och identifieras enligt artikel 59.1 i nämnda förordning i en koncentration på över 0,1 viktprocent, och på importören av en produkt som är sammansatt av flera varor att för varje vara fastställa huruvida den innehåller ett sådant ämne i en koncentration på över 0,1 viktprocent.

2) Artikel 33 i förordning nr 1907/2006, i dess ändrade lydelse, ska tolkas så, att det vid tillämpningen av denna bestämmelse ankommer på leverantören av en produkt som är sammansatt av flera varor, varav en eller flera innehåller ett ämne som inger mycket stora betänkligheter och identifieras enligt artikel 59.1 i samma förordning i en koncentration på över 0,1 viktprocent av varan, att informera mottagaren och, på begäran, konsumenten om att ämnet ingår i varan och därvid åtminstone vidarebefordra information om ämnets namn.

(1) EUT C 142, 12.5.2014.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 205/12

Domstolens dom (åttonde avdelningen avdelningen) av den 23 april 2015 – LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd mot Europeiska kommissionen

(Mål C-227/14 P) (1)

((Överklagande - Konkurrens - Konkurrensbegränsande samverkan - Artiklarna 101 FEUF och 53 i EES-avtalet - Världsmarknaden för flytkristallskärmar (LCD) - Prisfastställelse - Böter - Riktlinjer för beräkning av böter (2006) - Punkt 13 - Fastställelse av försäljningsvärdet - Gemensamt företag - Beaktande av försäljning till moderbolagen - Meddelande om immunitet mot böter och nedsättning av böter i kartellärenden (2002) - Punkt 23 b sista stycket - Partiell immunitet mot böter - Bevismaterial som gäller för kommissionen tidigare okända sakförhållanden))

(2015/C 205/17)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd (ombud: advokaterna A. Winckler ochF.-C. Laprévote)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen (ombud: F. Ronkes Agerbeek och P. Van Nuffel)

Domslut

1) Överklagandet ogillas.

2) LG Display Co. Ltd. och LG Display Taiwan Co. Ltd ska ersätta rättegångskostnaderna.

(1) EUT C 303, 8.9.2014.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 213/5

Domstolens dom (stora avdelningen avdelningen) av den 5 maj 2015 – Konungariket Spanien mot Europeiska unionens råd

(Mål C-147/13) (1)

((Talan om ogiltigförklaring - Genomförande av fördjupat samarbete - Enhetligt patent - Förordning (EU) nr 1260/2012 - Översättningsarrangemang - Icke-diskrimineringsprincipen - Artikel 291 FEUF - Delegering av befogenheter till organ utanför Europeiska unionen - Artikel 118 andra stycket FEUF - Rättslig grund - Principen om unionsrättens autonomi))

(2015/C 213/08)

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Sökande: Konungariket Spanien (ombud: E. Chamizo Llatas och S. Centeno Huerta)

Svarande: Europeiska unionens råd (ombud: T. Middleton, F. Florindo Gijón, M. Balta et L. Grønfeldt)

Parter som har intervenerat till stöd för svaranden: Konungariket Belgien (ombud: C. Pochet, J.-C. Halleux och T. Materne), Republiken Tjeckien (ombud: M. Smolek och J. Vláčil), Konungariket Danmark (ombud: C. Thorning och M. Wolff), Förbundsrepubliken Tyskland (ombud: T. Henze, M. Möller och J. Kemper) Republiken Frankrike (ombud: G. de Bergues, F.-X. Bréchot, D. Colas och N. Rouam), Storhertigdömet Luxemburg, Ungern (ombud: M. Fehér och K. Szíjjártó), Konungariket Nederländerna (ombud: M. Bulterman och J. Langer), Konungariket Sverige (ombud: A. Falk och C. Meyer-Seitz), Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland (ombud: M. Holt biträdd av J. Stratford, QC, och T. Mitcheson, barrister), Europaparlamentet (ombud: M. Gómez-Leal, U. Rösslein och M. Dean), Europeiska kommissionen (ombud: I. Martínez del Peral, T. van Rijn, B. Smulders och F. Bulst)

Domslut

1) Talan ogillas.

2) Konungariket Spanien ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de rättegångskostnader som uppkommit för Europeiska unionens råd.

3) Konungariket Belgien, Republiken Tjeckien, Konungariket Danmark, Förbundsrepubliken Tyskland, Republiken Frankrike, Storhertigdömet Luxemburg, Ungern, Konungariket Nederländerna, Konungariket Sverige, Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland, Europaparlamentet och Europeiska kommissionen ska bära sina rättegångskostnader.

(1) EUT C 171, 15.6.2013.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 118/3

Domstolens dom (femte avdelningen) av den 12 februari 2015 (begäran om förhandsavgörande från First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Förenade kungariket) – Raytek GmbH, Fluke Europe BV mot Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Mål C-134/13) (1)

((Begäran om förhandsavgörande - Gemensamma tulltaxan - Tullklassificering - Kombinerade nomenklaturen - Termiska kameror för infraröd strålning))

(2015/C 118/03)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Raytek GmbH, Fluke Europe BV

Motpart: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Domslut

Vid prövningen av frågan har det inte framkommit några omständigheter som påverkar giltigheten av kommissionens förordning (EU) nr 314/2011 av den 30 mars 2011 om klassificering av vissa varor i Kombinerade nomenklaturen.

(1) EUT C 141, 18.5.2013.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 65/5

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 18 december 2014 (begäran om förhandsavgörande från High Court of Justice – Storbritannien och Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Förenade kungariket) – The Queen, på begäran av: Sean Ambrose McCarthy, Helena Patricia McCarthy Rodriguez, Natasha Caley McCarthy Rodriguez mot Secretary of State for the Home Department

(Mål C-202/13) (1)

((Unionsmedborgarskap - Direktiv 2004/38/EG - Unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom en medlemsstats territorium - Rätt till inresa - Tredjelandsmedborgare som är familjemedlem till en unionsmedborgare och innehavare av ett uppehållskort som har utfärdats av en medlemsstat - Nationell lagstiftning enligt vilken inresetillstånd ska beviljas innan inresa i landet kan ske - Artikel 35 i direktiv 2004/38/EG - Artikel 1 i protokoll (nr 20) om tillämpning av vissa inslag i artikel 26 i Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på Förenade kungariket och Irland))

(2015/C 065/07)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: The Queen, på begäran av: Sean Ambrose McCarthy, Helena Patricia McCarthy Rodriguez, Natasha Caley McCarthy Rodriguez

Motpart: Secretary of State for the Home Department

Domslut

Både artikel 35 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG samt artikel 1 i protokoll (nr 20) om tillämpning av vissa inslag i artikel 26 i Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på Förenade kungariket och Irland ska tolkas så, att en medlemsstat inte i allmänpreventivt syfte får kräva att en unionsmedborgares familjemedlemmar som inte är medborgare i en medlemsstat, men som innehar ett giltigt uppehållskort som utfärdats av myndigheterna i en annan medlemsstat enligt artikel 10 i direktiv 2004/38, ska vara innehavare, i enlighet med nationell rätt, av ett inresetillstånd, såsom ett EES-tillstånd (Europeiska ekonomiska samarbetsområdet) för familjemedlemmar, för att få resa in i landet.

(1) EUT C 189, 29.6.2013.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 26/6

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 19 november 2014 (begäran om förhandsavgörande från Supreme Court of the United Kingdom – Förenade kungariket) – The Queen på begäran av ClientEarth mot The Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

(Mål C-404/13) (1)

((Begäran om förhandsavgörande - Miljö - Luftkvalitet - Direktiv 2008/50/EG - Gränsvärden för kvävedioxid - Skyldighet att ansöka om förlängning av den fastställda tidsfristen med ingivande av en luftkvalitetsplan - Sanktioner))

(2015/C 026/07)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Supreme Court of the United Kingdom

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: The Queen på begäran av ClientEarth

Motpart: The Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

Domslut

1) Artikel 22.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/50/EG av den 21 maj 2008 om luftkvalitet och renare luft i Europa ska tolkas på så sätt att en medlemsstat – för att kunna förlänga den tidsfrist som fastställs i direktivet med högst fem år för iakttagandet av de gränsvärden för kvävedioxid som anges i bilaga XI till direktivet – är skyldig att ansöka om en sådan förlängning och att upprätta en luftkvalitetsplan om det, med beaktande av tillgängliga uppgifter och trots att lämpliga åtgärder vidtagits av denna stat för att minska föroreningarna, på ett objektivt sätt framgår att det inte kommer att vara möjligt att iaktta dessa gränsvärden beträffande en viss zon eller tätbebyggelse inom den angivna tidsfristen. Direktiv 2008/50 innehåller inte något undantag från den skyldighet som följer av nämnda artikel 22.1

2) Om det framgår att det inte är möjligt att iaktta de gränsvärden för kvävedioxid som fastställts i bilaga XI till direktiv 2008/50, i en viss zon eller tätbebyggelse i en medlemsstat, efter den 1 januari 2010 (som är det datum som anges i bilagan) utan att medlemsstaten har ansökt om att denna tidsfrist ska förlängas enligt artikel 22.1 i nämnda direktiv, kan upprättandet av en luftkvalitetsplan enligt artikel 23.1 andra stycket i detta direktiv inte i sig anses innebära att denna stat likväl har uppfyllt sina skyldigheter enligt artikel 13 i nämnda direktiv.

3) Om en medlemsstat inte har iakttagit kraven enligt artikel 13.1 andra stycket i direktiv 2008/50 och inte heller har ansökt om att tidsfristen ska förlängas enligt artikel 22 i detta direktiv, så ankommer det på den behöriga nationella domstol vid vilken talan kan ha väckts att, i förhållande till den nationella myndigheten, vidta de åtgärder som är nödvändiga, såsom ett föreläggande, för att myndigheten ska upprätta den plan som krävs enligt nämnda direktiv, i enlighet med de villkor som däri föreskrivs.

(1) EUT C 274, 21.09.2013.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 129/2

Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 6 mars 2014 – Pi Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S mot Yoshida Metal Industry Co. Ltd, Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

(Förenade målen C-337/12 P–C-340/12 P) (1)

((Överklagande - Gemenskapsvarumärke - Registrering av kännetecken som föreställer en yta med svarta prickar - Ogiltighetsförklaring - Förordning (EG) nr 40/94 - Artikel 7.1 e ii - Missuppfattning av bevisningen))

2014/C 129/02

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S (ombud: H. Pernez, avocat)

Övriga parter i målet: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (ombud: S. Verea, K. Muraro och M. Balestriero, avvocati), Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (ombud: A. Folliard-Monguiral)

Saken

Överklagande av tribunalens domar (fjärde avdelningen) av den 8 maj 2012 i mål T-331/10 och T-416/10, Yoshida Metal Industry mot harmoniseringsbyrån – Pi Design m.fl., genom vilka tribunalen ogiltigförklarade besluten R 1235/2008-1 och R 1237/2008-1, som meddelades av första överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (harmoniseringsbyrån) den 20 maj 2010, om upphävande av annulleringsenhetens beslut att avslå den ansökan om ogiltighetsförklaring av ett gemenskapsvarumärke föreställande en yta med svarta prickar, för varor i klasserna 8 och 21, som framställts av Pi-Design (T-331/10) och av Pi-Design, Bodum France och Bodum Logistics A/S (T-416/10) – Tolkning av artikel 7.1 e ii i rådets förordning (EG) nr 207/2009 om gemenskapsvarumärken – Kännetecken som endast består av en form på en vara som krävs för att uppnå ett tekniskt resultat

Domslut

1) Tribunalens domar av den 8 maj 2012 i de förenade målen T-331/10, Yoshida Metal Industry mot harmoniseringsbyrån – Pi-Design m.fl. (Återgivning av en triangulär yta med svarta prickar), och T-416/10, Yoshida Metal Industry mot harmoniseringsbyrån – Pi-Design m.fl. (Återgivning av en yta med svarta prickar), upphävs.

2) Målen återförvisas till tribunalen.

3) Frågan om rättegångskostnader anstår.

(1) EUT C 295, 29.9.2012.