ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
6.

I artikel 10a i förordning nr 773/2004 med rubriken ”Förlikningsförfarande i kartellärenden” stadgas följande: ”1. Efter det att kommissionen har inlett ett förfarande enligt artikel 11.6 i förordning (EG) nr 1/2003 får den fastställa en tidsfrist inom vilken parterna skriftligen får ange att de är beredda att inleda förlikningsdiskussioner i syfte att eventuellt ge in förlikningsinlagor. Kommissionen skall inte vara skyldig att beakta skriftliga synpunkter som inkommer efter det att tidsfristen löpt ut. … 2. Kommissionen får underrätta de parter som deltar i förlikningsdiskussioner om a) de invändningar den avser att framföra mot dem, b) den bevisning som ligger till grund för invändningarna, c) icke-konfidentiella versioner av alla angivna tillgängliga handlingar som finns förtecknade i akten vid den tidpunkten, om partens begäran är motiverad för att parten ska kunna bestämma sin inställning till en tidsperiod eller någon annan aspekt av kartellen, d) högsta och lägsta nivå för de böter som kan komma att åläggas. … Om det görs framsteg i förlikningsdiskussionerna får kommissionen fastställa en tidsfrist inom vilken parterna får åta sig att följa förlikningsförfarandet genom att ge in förlikningsinlagor i vilka de återger resultaten av förlikningsdiskussionerna och medger sitt deltagande i en överträdelse av artikel [101 FEUF] och sitt ansvar för denna. … … 3. Om det meddelande om invändningar som delges parterna beaktar innehållet i deras förlikningsinlagor, ska de berörda parternas skriftliga svar på meddelandet om invändningar, vilket ska ges in inom en av kommissionen fastställd tidsfrist, bekräfta att det meddelande om invändningar som riktats mot dem beaktar innehållet i deras förlikningsinlagor. Kommissionen får då gå vidare och fatta ett beslut enligt artikel 7 och artikel 23 i förordning [nr 1/2003] efter samråd med den rådgivande kommittén för kartell- och monopolfrågor enligt artikel 14 i förordning [nr 1/2003]. 4. Kommissionen kan när som helst under förfarandet besluta att helt och hållet avbryta förlikningsdiskussionerna i ett visst ärende eller med en eller flera parter, om den anser att några effektivitetsvinster i förfarandet sannolikt inte kommer att uppnås.”
4.

I artikel 98 i décret no 91–1197 av den 27 november 1991 organisant la profession d’avocat (dekret nr 91–1197 av den 27 november 1991 om organisering av advokatyrket) (nedan kallat dekret nr 91–1197) föreskrivs att ”[f]öljande personer är undantagna från teoretisk och praktisk utbildning samt från innehav av behörighetsbevis för advokatyrket: 1. Notarier, exekutionsbiträden, tjänstemän vid handelsrätt, domstolsförvaltare och juridiska ombud för ackordsförfaranden och likvidering av företag, före detta förvaltare och domstolsförvaltare, liksom advokater som arbetar med industriell äganderätt samt patentombud, vilka alla har utfört sin verksamhet under minst fem år. 2. Universitetslektorer, biträdande lektorer och lärare med doktorsgrad i juridik, ekonomi eller förvaltning, som i denna egenskap har fem års juridisk utbildning och är anställda vid enheter för utbildning och forskning. 3. Advokater anställda i företag vilka har fullbordat minst åtta års yrkesverksamhet inom ett eller flera företags juridiska avdelningar. 4. Tjänstemän och före detta tjänstemän i kategori A, eller personer som likställs med tjänstemän i denna kategori, som i denna egenskap har utövat juridisk verksamhet under minst åtta år vid en förvaltning eller myndighet eller en internationell organisation. 5. Advokater som under minst åtta år har utövat juridisk verksamhet inom ett fackförbund. 6. Advokater som är anställda av en advokat, en förening eller ett advokatsamfund, vid en advokatbyrå eller hos en advokat vid Conseil d’État (Högsta förvaltningsdomstolen) eller vid Cour de cassation (Högsta domstolen, Frankrike), vilka i denna egenskap har fullbordat minst åtta års yrkesverksamhet efter erhållandet av den titel eller den lärdomsgrad som anges i artikel 11.2 i ovannämnda lag av den 31 december 1971. 7. Anställda hos en parlamentsledamot eller biträden till senatorer vilka, främst inom högre befattning, har utövat juridisk verksamhet i denna egenskap under minst åtta år. De personer som det hänvisas till i punkterna 3, 4, 5, 6 och 7 får ha utövat sin verksamhet inom flera av de befattningar som faller under dessa bestämmelser under förutsättning att den sammanlagda varaktigheten av verksamheterna uppgår till minst åtta år.”
19.

När det gäller överföring via internet rör det sig för det första om den klausul som inför en skyldighet för programföretagen att förhindra nedladdning eller strömning av tv-innehåll (streaming) utanför licensområdet, för det andra om den klausul enligt vilken överföring via internet (internet overspill) inom licensområdet inte utgör något avtalsbrott från Paramounts sida under förutsättning att Paramount har krävt att programföretagen ska använda sig av teknik som förhindrar sådan överföring, och för det tredje om den klausul enligt vilken överföring via internet av tv-innehåll utanför licensområdet inte utgör något avtalsbrott från programföretagets sida under förutsättning att detta programföretag använder sig av teknik som förhindrar sådan överföring.
5.

Artikel 6 i samma direktiv om ”principer om uppgifternas kvalitet” ( 3 ) har följande lydelse: ”1. Medlemsstaterna skall föreskriva att personuppgifter a) skall behandlas på ett korrekt och lagligt sätt, b) skall samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål; senare behandling får inte ske på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål. Senare behandling av uppgifter för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål skall inte anses oförenlig med dessa ändamål förutsatt att medlemsstaterna beslutar om lämpliga skyddsåtgärder, c) skall vara adekvata och relevanta och inte får omfatta mer än vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål för vilka de har samlats in och för vilka de senare behandlas, … 2. Det åligger den registeransvarige att säkerställa att punkt 1 efterlevs.”
2.

Begäran har framställts i ett mål mellan Association française des usagers de banques (en fransk sammanslutning av bankanvändare) (nedan kallad AFUB) och Ministre de l’Économie et des Finances (den franska ekonomi- och finansministern). I detta mål har AFUB ifrågasatt en nationell lagstiftning som medger att kreditgivare, som villkor för att erbjuda en bostadskredit, kräver att kredittagaren ska låta samtliga sina löneinkomster och liknande inkomster sättas in på ett betalkonto hos kreditgivaren under tio års tid, eller under kreditens löptid om denna understiger tio år, mot att kreditgivaren i gengäld ger kredittagaren en individuell förmån.
48.

Det framstår närmare bestämt inte som rättvist, att den arbetstagare, som nekas möjlighet att arbeta under en uppsägningsperiod på grund av skäl som per definition utgörs av arbetsgivarens olagliga agerande, ska lida på grund av detta. Eftersom den i detta mål aktuella arbetstagaren skulle ha arbetat under den i målet aktuella tidsperioden, såvida inte arbetsgivaren genom ett olagligt agerande hade sagt upp vederbörande, ska vederbörandes rätt till årlig betald semester inte äventyras på grund av detta. Det är här värt att notera att arbetsgivaren måste säkerställa att arbetstagaren ges möjlighet att utöva sin rätt till årlig betald semester. ( 27 )
14.

De faktiska omständigheterna har sitt ursprung i samma omständigheter som ledde till den skandal som i dagligt tal kallas ”Dalligate”. ( 8 ) I maj 2012 ingav Swedish Match (som är en tillverkare av en tobaksvara som går under namnet snus) ett klagomål till Europeiska kommissionen. Swedish Match framförde allvarliga anklagelser om försök till mutbrott som begåtts av en maltesisk företagare, Silvio Zammit, som bolaget påstod hade samtalat per telefon med generalsekreteraren i European Smokeless Tobacco Council (nedan kallat ESTOC). Swedish Match gjorde gällande att Zammit under detta telefonsamtal hade begärt ett ”stort belopp pengar” för att organisera ett möte med John Dalli, som var ledamot av kommissionen med ansvar för hälsa och konsumentskydd (och som han kände personligen), och att Zammit därmed hade utnyttjat sina kontakter med kommissionären i potentiellt syfte att påverka ett lagförslag i en riktning som gynnade tobaksindustrin.
28.

Den hänskjutande domstolen vill med sina båda frågor väsentligen få klarhet i, för det första, huruvida ett dotterbolag redan som sådant utgör ett fast etableringsställe till moderbolaget (se nedan under B). För det andra vill den veta huruvida – om den första frågan ska besvaras nekande – det finns andra villkor som, om de är uppfyllda, medför att ett dotterbolag ska anses som ett fast etableringsställe till moderbolaget (se nedan under C). Om det finns sådana villkor uppkommer för den hänskjutande domstolen dessutom frågan vilka kontroller den som tillhandahåller en tjänst är skyldig att utföra för att ta reda på huruvida ett dotterbolag anses som ett sådant fast etableringsställe (se nedan under D).
28.

I juli 2016 förklarade Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (statssekreterare för säkerhetsfrågor och justitiefrågor i Nederländerna) (nedan kallad Staatssecretaris) att överklagandena i administrativ ordning som getts in av olika fartygsoperatörer (C. och H. m.fl., nedan kallade fartygsoperatörerna) av ZHP:s beslut att inte påföra utresestämplar inte kunde tas upp till prövning. Staatssecretaris förklarade också att de överklaganden i administrativ ordning som sjömännen (J. m.fl.) själva gett in saknade grund.
30.

Den spanska versionen av led a har följande lydelse: ”siempre, si el consumidor durante la visita del mensajero no puede tomar conocimiento con libertad del contenido del contrato tipo”. ( 5 ) Den italienska översättningen har en likartad lydelse: ”sempre, qualora il consumatore, al momento della visita del corriere, non possa consultare liberamente il contenuto dei modelli contrattuali”. ( 6 ) Den tyska versionen har följande lydelse: ”immer, wenn der Verbraucher beim Besuch des Kuriers den Inhalt der Vertragsmuster nicht ungehindert zur Kenntnis nehmen kann”. ( 7 ) Den portugisiska versionen lyder som följer: ”sempre que o consumidor não possa, por ocasião da visita do mensageiro, tomar livremente conhecimento do conteúdo do modelo do contrato”. ( 8 )
7.

I kapitel II, avdelning I, som har rubriken ”Principer om uppgifternas kvalitet”, i direktiv 95/46 anges följande i artikel 6: ”1. Medlemsstaterna skall föreskriva att personuppgifter a) skall behandlas på ett korrekt och lagligt sätt, b) skall samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål; senare behandling får inte ske på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål. Senare behandling av uppgifter för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål skall inte anses oförenlig med dessa ändamål förutsatt att medlemsstaterna beslutar om lämpliga skyddsåtgärder, c) skall vara adekvata och relevanta och inte får omfatta mer än vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål för vilka de har samlats in och för vilka de senare behandlas, d) skall vara riktiga och, om nödvändigt, aktuella. Alla rimliga åtgärder måste vidtas för att säkerställa att personuppgifter som är felaktiga eller ofullständiga i förhållande till de ändamål för vilka de samlades in eller för vilka de senare behandlas, utplånas eller rättas, e) förvaras på ett sätt som förhindrar identifiering av den registrerade under en längre tid än vad som är nödvändigt för de ändamål för vilka uppgifterna samlades in eller för vilka de senare behandlades. Medlemsstaterna skall vidta lämpliga skyddsåtgärder för de personuppgifter som lagras under längre perioder för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål. 2. Det åligger den registeransvarige att säkerställa att punkt 1 efterlevs.”
13.

I kapitel VI regleras förfarandena för att överta eller återta personer som har ansökt om internationellt skydd. I artikel 20, som ingår i avdelning I, anges följande: ”1. Förfarandet för att fastställa ansvarig medlemsstat ska inledas när en ansökan om internationellt skydd första gången lämnas in i en medlemsstat. 2. En ansökan om internationellt skydd ska anses inlämnad vid den tidpunkt då en formell ansökan från den sökande eller en rapport från myndigheterna inkom till de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten. Om ansökan inte är skriftlig, bör rapporten upprättas så snart som möjligt efter avsiktsförklaringen. … 5. En sökande som befinner sig i en annan medlemsstat utan uppehållstillstånd eller som där har lämnat in en ansökan om internationellt skydd efter att ha återkallat sin första ansökan som lämnats in i en annan medlemsstat under förfarandet för fastställande av ansvarig medlemsstat, ska återtas av den medlemsstat där den ansökan om internationellt skydd först lämnades in, enligt villkoren i artiklarna 23, 24, 25 och 29, i syfte att avsluta förfarandet för fastställande av ansvarig medlemsstat. …”
66.

Förutom dessa särskilda bestämmelser avseende överföringen av indrivna belopp fastställer direktivet dock inte den rättsliga, ekonomiska eller redovisningsmässiga ställningen av dessa belopp under perioden mellan de drevs in och överfördes till den sökande medlemsstaten. Det faktum att beloppen drivs in i den anmodade medlemsstatens valuta och överförs i den valutan innebär inte nödvändigtvis i sig att dessa summor blandas (eller inte blandas) med den anmodade medlemsstatens tillgångar. Detta är helt enkelt något som varje medlemsstat måste avgöra, förutsatt att den uppfyller sin skyldighet att inom två månader överföra de belopp som har drivits in jämte tillämplig ränta.
37.

Det är riktigt att EU-domstolen i domen i målet Haderer tillät – såsom framgår – att undantaget från skatteplikt omfattar utbildning vid en viss typ av läroanstalter, såsom de folkhögskolor (Volkshochschule) som finns i Tyskland. Det är emellertid nödvändigt att beakta att EU-domstolen i det målet tog ställning till frågor från den hänskjutande domstolen som utgick från förutsättningen att en sådan typ av läroanstalter inordnas under skolundervisning eller universitetsutbildning i den mening som avses i nuvarande artikel 132.1 i) och j) i direktiv 2006/112. EU-domstolen överlät för övrigt åt den hänskjutande domstolen att i sista hand ta ställning till de tveksamheter som åberopats av den skattemyndighet som var part i det nationella målet. I den mån det således är möjligt att tänka sig att verksamheten vid en Volkshochschule inordnas under skolundervisning eller universitetsutbildning i den mening som avses i ovannämnda bestämmelse, finns det enligt min mening ingen anledning att tvivla på att körkortsutbildning vid trafikskola inte inordnas under ett sådant utbildningssystem.
13.

Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (statssekreteraren med ansvar för säkerhet och rättvisa, Nederländerna, nedan kallad statssekreteraren) beslutade den 29 januari 2014 att med retroaktiv verkan återkalla dels de uppehållstillstånd för familjeåterförening som modern och sonen beviljats, dels med tillämpning av artikel 9.1 a i direktiv 2003/109, de uppehållstillstånd för varaktigt bosatta som de beviljats (nedan kallade besluten om återkallande av den 29 januari 2014). Statssekreteraren ålade dem att omedelbart lämna Nederländerna och antog ett beslut om återreseförbud gentemot dem. Besluten om återkallande av den 29 januari 2014 motiverades av den omständigheten att moderns och sonens uppehållstillstånd för familjeåterförening hade beviljats på grundval av falska uppgifter som lämnats av faderns påstådda arbetsgivare, i syfte att styrka att fadern hade stabila, regelbundna och tillräckliga försörjningsmedel såsom föreskrivs i artikel 7.1 c i direktiv 2003/86. På motsvarande sätt hade moderns och sonens uppehållstillstånd för varaktigt bosatta beviljats genom bedrägeri dels på grund av att de utfärdats på grundval av det felaktiga antagandet att deras vistelse i Nederländerna var lagenlig inom ramen för en familjeåterförening, dels på grund av att de falska intygen om faderns anställning hade lämnats för att uppvisa stabila, regelbundna och tillräckliga försörjningsmedel i enlighet med artikel 5.1 a i direktiv 2003/109. Statssekreteraren ansåg att det, vid prövningen av huruvida deras uppehållstillstånd erhållits på ett bedrägligt sätt, var irrelevant om modern och sonen haft kännedom eller ej om faderns bedrägeri, och om de haft kännedom eller ej om de falska uppgifter som lämnats. Den omständigheten att sonen, som var minderårig när ansökningarna om uppehållstillstånd lämnades in, inte själv hade skrivit under dessa ansökningar, saknade också betydelse.
62.

Den artikeln föreskrev ett antal åtgärder som innebar att de regler om tilldelning som fanns i själva förordningen skulle införas successivt. Det är inte nödvändigt att här gå närmare in på dess innehåll, utan det räcker att nämna att de avtal om allmän trafik som hade tilldelats enligt gemenskapsrätten eller enligt den nationella rätten, i de former som beskrivs och under de perioder som anges i punkt 3 i artikel 8, fick fortsätta fram till dess att de löpte ut, med vissa begränsningar.
9.

Artikel 1a i Zakon o dostopu do informacij javnega značaja (nedan kallad lagen om tillgång till information av offentlig karaktär eller ZDIJZ) har följande lydelse: ”1) Denna lag avser också förfarandet som gör det möjligt för envar att få fri tillgång till information av allmän betydelse som innehas av vinstdrivande bolag och andra privaträttsliga enheter över vilka Republiken Slovenien, självständiga lokala territoriella enheter eller andra offentligrättsliga enheter direkt eller indirekt var för sig eller gemensamt har ett dominerande inflytande (kallade företag under dominerande inflytande av offentligrättsliga enheter). 2) Dominerande inflytande enligt föregående punkt ska anses föreligga när Republiken Slovenien, självständiga lokala territoriella enheter eller andra offentligrättsliga enheter var för sig eller gemensamt – kan utöva ett dominerande inflytande på grund av innehav av majoriteten av aktierna eller inneha, med avseende på ett vinstdrivande bolag, rätten att kontrollera majoriteten eller rätten att utse fler än hälften av ledamöterna i förvaltningsorganet eller tillsynsorganet direkt eller indirekt genom andra vinstdrivande bolag eller privaträttsliga enheter. … 3) En bank som åtnjuter förmåner i form av åtgärder som vidtagits enligt lagen om åtgärder vidtagna av Republiken Slovenien för att stärka bankers stabilitet ska också anses vara under ett dominerande inflytande i den mening som avses i punkt 1 i denna artikel. 4) Ett företag ska också anses omfattas av skyldigheten som fastställs i punkt 1 i denna artikel under en tid om fem år efter det att det dominerande inflytandet som avses i punkt 2 i denna artikel upphört när det gäller information av allmän betydelse som härrör från den tid under vilken det företaget stod under ett dominerande inflytande. 5) Ett företag under dominerande inflytande av offentligrättsliga enheter ska omfattas av skyldigheten att lämna tillgång till information av allmän betydelse i den mening som avses i artikel 4a i denna lag. 6) Utöver det mål som anges i artikel 2.1 ska denna lag ha som mål att stärka transparens och ansvarsfull förvaltning av allmänna medel och finansiering av företag som står under dominerande inflytande av offentligrättsliga enheter. …”
5.

Artikel 2 leden a, c, l och m i nämnda direktiv har följande lydelse: ”I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges: a) elektroniskt kommunikationsnät: system för överföring och i tillämpliga fall utrustning för koppling eller dirigering samt andra resurser, inbegripet nätkomponenter som inte är aktiva, som medger överföring av signaler via tråd, via radio, på optisk väg eller via andra elektromagnetiska överföringsmedier, däribland satellitnät, fasta nät (kretskopplade och paketkopplade, inbegripet Internet) och markbundna mobilnät, elnätsystem i den utsträckning dessa används för signalöverföring, rundradionät samt kabel-tv-nät, oberoende av vilken typ av information som överförs. … c) elektronisk kommunikationstjänst: en tjänst som vanligen tillhandahålls mot ersättning och som helt eller huvudsakligen utgörs av överföring av signaler i elektroniska kommunikationsnät, däribland teletjänster och överföringstjänster i nät som används för rundradio, men inte tjänster i form av tillhandahållande av innehåll som överförts med hjälp av elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster eller utövande av redaktionellt ansvar över detta innehåll. Den omfattar inte de av informationssamhällets tjänster enligt definitionen i artikel 1 i direktiv 98/34/EG[ ( 5 )] som inte helt eller huvudsakligen utgörs av överföring av signaler i elektroniska kommunikationsnät. … l) särdirektiv: … direktiv 2002/22/EG ( 6 ) (direktivet om samhällsomfattande tjänster) … m) tillhandahållande av ett elektroniskt kommunikationsnät: etablering, drift, kontroll eller tillgängliggörande av ett sådant nät. …”
67.

En sådan tolkning tar även hänsyn till de nationella rättssystem vars straffprocessrättsliga regler innebär att utredningar av de faktiska förhållandena (in rem) ( 22 ) ska genomföras före utredningar av personlig natur (in personam). ( 23 ) Det finns ingen anledning för de straffrättsliga myndigheterna i en medlemsstat att gå vidare till nästa steg om det första steget lett till slutsatsen att ett brott inte har begåtts. Vid tillämpningen av artikel 4.3 i rambeslutet borde det inte vara relevant huruvida brottsutredningen lades ned i in rem-stadiet eller i in personam-stadiet.
16.

Begäran om förhandsavgörande innehåller två huvudsakliga frågeställningar. Den första avser frågan huruvida en oundviklig skyldighet att betala till en fond är förenlig med energieffektivitetsdirektivet (se nedan under B) och, den andra frågan avser urvalet av företag som förpliktas betala (se nedan under C). Först är det dock nödvändigt att kort gå in på huruvida begäran om förhandsavgörande kan tas upp till prövning (se nedan under A).
8.

I regel 19.2 i kommissionens förordning (EG) nr 2868/95 av den 13 december 1995 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 40/94 om gemenskapsvarumärke ( 5 ) föreskrivs: ”Inom den tid som avses i punkt 1 skall den invändande parten också lämna bevis för förekomst, giltighet och omfattning av skyddet av hans äldre märke eller äldre rättighet och dessutom påvisa sin rätt att framställa invändningen. Främst skall den invändande parten lägga fram följande bevis: a) Om invändningen baseras på ett varumärke som inte är ett gemenskapsvarumärke, bevis på att det lämnats in en ansökan om registrering eller på att det är registrerat genom att ge in, i) om varumärket ännu inte registrerats, en kopia av inlämningsbeviset eller något annat motsvarande officiellt dokument från den förvaltning till vilken varumärkesansökan lämnades in, ii) om varumärket registrerats, en kopia av inlämningsbeviset [registreringsbeviset] och i förekommande fall det senaste förnyelseintyget av vilket det framgår att varumärkets skydd sträcker sig längre än till den tidsgräns som avses i punkt 1 eller någon annan förlängning av denna eller motsvarande dokument från den förvaltning där varumärket har registrerats. b) Om invändningen baseras på ett välkänt märke i den betydelse som avses i artikel 8.2 c i förordningen, bevisning om att märket är välkänt inom det aktuella området. c) Om invändningen baseras på ett märke med renommé i den betydelse som avses i artikel 8.5 i förordningen, utöver de bevis som avses i punkt 2 a, bevisning om att märket har renommé liksom bevisning eller argument som visar att användning utan skälig anledning av det varumärke som ansökan avser skulle innebära ett otillbörligt utnyttjande av eller skada det äldre varumärkets särdrag eller renommé. …”