Domstolens beslut (fjärde avdelningen) den 25 mars 1998. - Fédération française des sociétés d'assurances, Union des sociétés étrangères d'assurances, Groupe des assurances mutuelles agricoles, Fédération nationale des syndicats d'agents généraux d'assurances, Fédération française des courtiers d'assurances et de réassurances och Bureau international des producteurs d'assurances et de réassurances mot Europeiska kommissionen. - Statligt stöd - Överklagande - Skatteförmåner för La Poste - Försäkringar. - Mål C-174/97 P.



Rättsfallssamling 1998 s. I-01303



Sammanfattning



Nyckelord

1 Överklagande - Grunder - Felaktig bedömning av de faktiska omständigheterna - Avvisning

(EG-fördraget, artikel 168a; EG-stadgan för domstolen, artikel 51)

2 Överklagande - Grunder - Enbart upprepande av de grunder och argument som har framförts inför förstainstansrätten - Avvisning - Ogillande

(EG-stadgan för domstolen, artiklarna 49 och 51; domstolens rättegångsregler, artikel 112.1 c)

3 Statligt stöd - Förbud - Undantag - Stöd som utges till förmån för ett företag som har anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse - Villkor - Kommissionens utrymme för skönsmässig bedömning

(EG-fördraget, artiklarna 90.2 och 92)

Sammanfattning

4 Ett överklagande kan, enligt artikel 168a i fördraget och artikel 51 första stycket i stadgan för domstolen, endast avse en prövning av om en rättsregel har överträtts och inte någon form av bedömning av de faktiska omständigheterna.

5 Ett överklagande som är begränsat till att upprepa eller ordagrant återge de grunder och argument som har framförts inför förstainstansrätten, inbegripet dem som är baserade på omständigheter som förstainstansrätten uttryckligen har förkastat, uppfyller inte kraven på motivering enligt artikel 51 i stadgan för domstolen samt artikel 112.1 c i domstolens rättegångsregler, och det är då uppenbart att överklagandet inte kan prövas. Ett sådant överklagande utgör i själva verket helt enkelt en begäran om omprövning av den talan som har väckts vid förstainstansrätten, vilket enligt artikel 49 i stadgan för domstolen ligger utanför domstolens behörighet.

6 Utgivandet av statligt stöd kan, enligt artikel 90.2 i fördraget, undgå förbudet i artikel 92 i nämnda fördrag om stödet i fråga endast är avsett att kompensera de merkostnader som följer av att den särskilda uppgift fullgörs som åligger ett företag som har anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse och om beviljandet av stödet visar sig vara nödvändigt för att nämnda företag skall kunna säkerställa sina offentliga skyldigheter under balanserade ekonomiska förhållanden.

När det handlar om en skatteförmån till förmån för ett företag som har anförtrotts uppgiften att tillhandahålla offentliga tjänster samtidigt som det bedriver konkurrensinriktad verksamhet, får det inte bortses från kraven i artikel 90.2 i fördraget, när den slutsatsen har dragits att möjligheten till korssubventionering är utesluten eftersom stödbeloppet i fråga är lägre än de merkostnader som följer av att den särskilda uppgiften fullgörs, i den mening som avses i bestämmelsen, det vill säga när det villkoret har uppställts att skatteförmånen inte får vara högre än merkostnaderna för den offentliga verksamheten.