ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
105

I förevarande mål hade klagandeorganisationen även gett in klagomål till kommissionen mot Konungariket Danmark avseende de aktuella skattebestämmelserna. Klagandeorganisationen framhöll därvid att bestämmelserna stod i strid med gemenskapens riktlinjer och följaktligen med artikel 87 EG. Även om enbart den omständigheten att ett sådant klagomål ges in till kommissionen inte i sig är tillräcklig för att visa att klagandeorganisationen ska anses vara berörd part i den mening som avses i artikel 88.2 EG, hade Konungariket Danmark inte anmält åtgärderna till kommissionen. Det var nämligen först som en följd av att klagandeorganisationen gav in sitt klagomål som kommissionen kunnat pröva huruvida de aktuella skattebestämmelserna var förenliga med den gemensamma marknaden. Det har dessutom tagit nästan fyra år för kommissionen att fastställa att bestämmelserna är förenliga med den gemensamma marknaden. Under hela denna period har klagandeorganisationen varit i nära kontakt med kommissionen.
55

Det kan emellertid konstateras att bestämmelserna avseende de ovannämnda volymerna inte har ändrats under det tredje förfarandet och att det, precis som under de två första förfarandena, var den upphandlande enheten som var tvungen att följa dessa bestämmelser. Det är för övrigt just med anledning av att det inte var tillåtet att avvika från dessa bestämmelser som de anbudssökande skulle uppvisa en försäkran på heder och samvete, varigenom de förband sig att tillse att deras anbud överensstämde med de krav avseende dessa volymer som hade uppställts i meddelandet.
24

Lindt & Sprüngli anser att det aktuella tredimensionella varumärket var välkänt redan innan ansökan om dess registrering gavs in och att det förvärvat särskiljningsförmåga i handeln och således erhållit ett konkurrens- och varumärkesrättsligt skydd i Europeiska unionens olika medlemsstater. Lindt & Sprüngli har tillagt att detta varumärke använts som kännetecken under lång tid innan registreringsansökan gavs in och att det blivit välkänt med hjälp av stora reklamutgifter. Avsikten med att registrera kännetecknet som varumärke var alltså att skydda dess kommersiella värde mot varor som utgör imitationer.
Domstolens dom (andra avdelningen) av den 23 april 2009 – Kommissionen mot Belgien

(mål C‑287/07)

”Fördragsbrott – Offentlig upphandling – Direktiv 2004/17/EG – Förfaranden vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster – Inkorrekt och ofullständigt införlivande – Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen”

1. Institutionernas rättsakter – Direktiv – Medlemsstaternas genomförande (Artikel 249 EG) (se punkterna 67–69)

2. Institutionernas rättsakter – Direktiv – Medlemsstaternas genomförande –Kravet på ett klart och precist införlivande(Artikel 249 EG) (se punkt 98)

3. Talan om fördragsbrott – Domstolens prövning av huruvida talan är välgrundad – Situation som ska beaktas – Situationen vid utgången av den frist som har angetts i det motiverade yttrandet (Artikel 226 EG) (se punkt 187)

Saken

Fördragsbrott – Underlåtenhet att inom den föreskrivna fristen anta de bestämmelser som är nödvändiga för att följa Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (EUT L 134, s. 1).

Domslut

1) Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster

– genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att fullständigt och korrekt införliva artikel 1.2 b, c andra stycket och d, artikel 1.13 andra stycket, artikel 14.4, artikel 17.10 a och c, artikel 34.8, artikel 36.2, artikel 39.2, artikel 45.1 och 45.3 a och c, artikel 48.1–4 och 48.6 c, artikel 49.2 andra strecksatsen och 49.3–5, artikel 50.1 första stycket c, artikel 52.1, artikel 57.1 andra stycket d och e och 57.3 första meningen samt artikel 65.2 i direktivet, och

– genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artiklarna 9, 34.2, 52.3 och 57.3 andra meningen i direktivet.
2

Begäran har framställts i ett mål mellan TNT Post UK Ltd (nedan kallat TNT Post), som är klagande i målet vid den nationella domstolen, och Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs, som är motpart i densamma. Ytterligare deltagare i rättegången är Royal Mail Group Ltd (nedan kallat Royal Mail), som är intervenient i målet vid den nationella domstolen. Målet rör frågan huruvida undantaget från skatteplikt avseende mervärdesskatt för de tjänster som tillhandahålls av det sistnämnda företaget är lagenligt.
2)

Kan artikel 4.1 i direktiv [89/105] – i den del det föreskrivs att de ansvariga myndigheterna i en medlemsstat, i den händelse att prisstopp skulle införas, minst en gång per år ska genomföra en undersökning för att fastställa de nationalekonomiska faktorer som motiverar att prisstoppet kvarstår – tolkas så, att det, om det enligt svaret på fråga 1 är tillåtet att sänka priserna, även är möjligt att vidta denna åtgärd flera gånger under samma år och upprepa detta under flera år (från år 2002 fram till år 2010)?
7

För att detta förfarande ska kunna tillämpas krävs bland annat att det traditionella växtbaserade läkemedlet har haft medicinsk användning under en period av minst 30 år när ansökan lämnas in, varav minst 15 år inom Europeiska gemenskapen (artikel 16a.1 d och 16c.1 c i direktiv 2001/83).
34

Det följer även av domstolens fasta rättspraxis att domstolen, då nationella bestämmelser omfattas av gemenskapsrättens tillämpningsområde och förhandsavgörande har begärts, ska tillhandahålla samtliga uppgifter om tolkningen som den nationella domstolen behöver för att kunna avgöra huruvida dessa bestämmelser är förenliga med de grundläggande rättigheter vars iakttagande domstolen säkerställer (se, bland annat, dom av den 18 juni 1991 i mål C-260/89, ERT, REG 1991, s. I-2925, punkt 42; svensk specialutgåva, volym 11, s. 209, och av den 4 oktober 1991 i mål C-159/90, Society for the Protection of Unborn Children Ireland, REG 1991, s. I-4685, punkt 31; svensk specialutgåva, volym 11, s. 19).
11

Bilaga I till dekret nr 2005-989 om ändring av förteckningen över klassificerade anläggningar innehåller bland annat följande rubrik: NUMMER BESKRIVNING AV RUBRIKEN A.D.S. (1) R (2) … 2111 Fjäderfä, fjädervilt (uppfödning, försäljning etc.), med undantag för särskilda verksamheter som nämns under andra rubriker: 1. Fler än 30 000 djurenheter………………… A 3 5 000–30 000 djurenheter……………. Not. – Antalet fjäderfä och fjädervilt beräknas med användning av följande värden (angivna i djurenheter): vaktel = 0,125; duva, rapphöna = 0,25; ungtupp = 0,75; mindre kyckling = 0,85; höna, kyckling, kvalitetsmärkt kyckling, ekologisk kyckling, unghöna, värphöna, avelshöna, fasan, pärlhöna och gräsand = 1; större kyckling = 1,15; anka, anka färdig för tvångsmatning och anka för avelsändamål = 2; mindre kalkon = 2,20; medelstor kalkon, kalkon för avelsändamål, gås = 3; stor kalkon = 3,50; tvångsmatade simfåglar = 7; D […] (1) A: tillstånd, D: anmälan, S: servitut i det allmännas intresse (2) Skyddsområde i kilometer.
13

I bilaga VIII behandlas pensionssystemet. Artiklarna 13–16 återfinns i kapitel 3 med rubriken ”Invaliditetspension” och har följande lydelse: ”Artikel 13 Om inte annat följer av bestämmelserna i artikel 1.1 skall en tjänsteman, som inte fyllt 65 år och som när som helst under den tid då han förvärvar pensionsrättigheter av invaliditetskommittén bedöms lida av total bestående invaliditet som hindrar honom från att utföra sådana arbetsuppgifter som motsvarar en tjänst i hans tjänsteklass och som av dessa skäl är tvingad att tillfälligt upphöra med sin tjänstgöring inom gemenskaperna, ha rätt till en invaliditetspension enligt artikel 78 i tjänsteföreskrifterna, så länge hans oförmåga består. Invaliditetspension och avgångspension får inte utgå samtidigt. Artikel 14 Rätten till invaliditetspension inträder från och med den första dagen i den kalendermånad som följer efter tjänstemannens pensionering enligt artikel 53 i tjänsteföreskrifterna. Om den tidigare tjänstemannen inte längre uppfyller kraven för att vara berättigad till pensionen, skall han återinträda i den första tjänst inom sin tjänsteklass som blir ledig i hans kategori eller tjänstegrupp, under förutsättning att han är kvalificerad för den tjänsten. Om han avböjer den tjänst som erbjuds honom, skall han behålla rätten till återinträde då nästa lediga tjänst inom hans karriär uppstår i hans kategori eller tjänstegrupp, med samma förbehåll. Om han avböjer en andra gång kan han sägas upp; i detta fall skall bestämmelserna i artikel 16 tillämpas. Om en tidigare tjänsteman som är berättigad till invaliditetspension avlider, skall rätten till denna pension upphöra vid utgången av den kalendermånad under vilken dödsfallet inträffade. Artikel 15 Så länge som en tidigare tjänsteman som ännu inte fyllt 60 år mottar invaliditetspension kan institutionen med jämna mellanrum låta läkarundersöka honom för att försäkra sig om att han fortfarande uppfyller villkoren för att vara berättigad till pensionen. Artikel 16 Om en tidigare tjänsteman som har varit berättigad till invaliditetspension återinträder i tjänst vid sin institution eller vid någon annan av gemenskapernas institutioner, skall den tid då han uppbar invaliditetspension ingå i beräkningen av hans avgångspension utan att han behöver betala upplupna avgifter”.
”1)

I den mån en skattefördel som följer av systemet med ’skatteintegrering’ inverkar på beskattningen av moderbolaget i en koncern, vilket bolag kan kvitta vinster och förluster som genererats i samtliga bolag som ingår i den integrerade koncernen och utnyttja den skattemässiga neutraliseringen av koncerninterna åtgärder, utgör då det faktum att det enligt det system som föreskrivs i artikel 223 A och följande artiklar i [CGI] är omöjligt att i kretsen av den skattemässigt integrerade koncernen ta med ett dotterdotterbolag till moderbolaget när det förra innehas via ett dotterbolag som, eftersom det är hemmahörande i en annan medlemsstat … och inte bedriver någon verksamhet i Frankrike, inte är skattskyldigt till inkomstskatt för juridiska personer i Frankrike och alltså inte kan ingå i koncernen, en inskränkning av etableringsfriheten på grund av de skattemässiga konsekvenser som följer av moderbolagets val att inneha ett dotterdotterbolag via ett dotterbolag hemmahörande i Frankrike eller via ett dotterbolag hemmahörande i en annan medlemsstat?
3.

om, i Tyskland, domstol har beslutat att körkortet tillfälligt eller slutgiltigt ska dras in eller en förvaltningsmyndighet har fattat ett omedelbart verkställbart eller slutgiltigt beslut om indragning, om utfärdande av körkort har nekats genom ett lagakraftvunnet beslut eller om körkortet inte har dragits in endast på grund av att innehavaren under tiden har förklarat sig avstå från körkortet, …
40

Mot bakgrund av vad som ovan anförts ska de ställda frågorna besvaras enligt följande. Artikel 5.1 c i direktivet ska tolkas på så sätt att en tjänsteleverantör är skyldig att förutom sin e-postadress tillhandahålla tjänstemottagare – innan avtal ingås med dem – andra uppgifter som möjliggör snabb kontakt och direkt och effektiv kommunikation. Dessa uppgifter behöver inte nödvändigtvis inbegripa ett telefonnummer. Uppgifterna kan bestå i ett elektroniskt kontaktformulär med hjälp av vilket tjänstemottagare kan vända sig till tjänsteleverantören via Internet och vilket tjänsteleverantören besvarar via e-post. Detta gäller dock inte när en tjänstemottagare som har kontaktat tjänsteleverantören på elektronisk väg, men som därefter inte längre har tillgång till Internet, ber tjänsteleverantören att öppna en icke-elektronisk kommunikationsväg.
Mål C-517/07

Afton Chemical Ltd

mot

The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

(begäran om förhandsavgörande från High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division)

”Direktiv 92/81/EEG — Punktskatter på mineraloljor — Artiklarna 2.2, 2.3 och 8.1 a — Direktiv 2003/96/EG — Beskattning av energiprodukter och elektricitet — Artikel 2.2 — 2.4 b — Tillämpningsområde — Bränsletillsatser som utgör mineraloljor eller energiprodukter men som inte används som motorbränsle — Nationellt system för beskattning”

Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 18 december 2008 I ‐ 10429

Sammanfattning av domen

Bestämmelser om skatter och avgifter – Harmonisering av lagstiftning – Strukturerna för punktskatter på mineraloljor – Direktiv 92/81– Beskattning av energiprodukter och elektricitet – Direktiv 2003/96 – Tillämpningsområde

(Rådets direktiv 92/81, artiklarna 2.3 och 8.1, och 2003/96, artikel 2.3 och 2.4)

Artiklarna 2.3 och 8.1 i direktiv 92/81 om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor, vad gäller perioden till och med den 31 december 2003, och artikel 2.3 och 2.4 i direktiv 2003/96 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet, vad gäller perioden mellan den 1 januari och den 31 oktober 2004, ska tolkas så att sådana bränsletillsatser som utgör ”mineraloljor” i den mening som avses i artikel 2.1 i det första av dessa direktiv eller ”energiprodukter” i den mening som avses i artikel 2.1 i det andra direktivet, men inte är avsedda för användning, utbjuds till försäljning eller används som motorbränsle, ska beskattas enligt nämnda direktiv.

Genom att använda formuleringen ”[f]örutom de skattepliktiga produkter som anges i punkt 1” i artikel 2.3 första stycket första meningen i direktiv 92/81 och artikel 2.3 andra stycket i direktiv 2003/96, föreskriver man nämligen uttryckligen att bestämmelserna är tillämpliga på samtliga produkter som är avsedda för användning, utbjuds till försäljning eller används som motorbränsle, som tillsats eller som medel för att öka volymen i motorbränslen, inklusive de produkter som utgör ”mineraloljor” eller ”energiprodukter” i dessa direktivs mening.

Dessutom framgår det av systematiken i och ändamålet med direktiven 92/81 och 2003/96, vars ändamål är att införa en harmoniserad punktskatt på mineraloljor och energiprodukter, att gemenskapslagstiftaren har avsett att likställa bränsletillsatser med motorbränslen oavsett tillsatsernas natur och endast på grund av att de tillsätts dessa motorbränslen, och detta för att göra dem till föremål för samma beskattningsregler som nämnda motorbränslen. Följaktligen är syftet med artikel 2.3 första stycket första meningen i direktiv 92/81 och artikel 2.3 andra stycket i direktiv 2003/96, att de ska omfatta varje produkt som används som tillsats, oavsett om den utgör en ”mineralolja” eller en ”energiprodukt” i direktivens mening eller inte.

(se punkterna 36, 38, 40, 42 och 44 samt domslutet)
Mål C-253/07

Canterbury Hockey Club

och

Canterbury Ladies Hockey Club

mot

The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(begäran om förhandsavgörande från High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division)

”Sjätte mervärdesskattedirektivet — Undantag från skatteplikt — Tjänster som är kopplade till idrottslig träning — Tjänster som tillhandahålls personer som ägnar sig åt idrott — Tjänster som tillhandahålls icke-registrerade associationer samt juridiska personer — Omfattas — Villkor”

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 16 oktober 2008 I ‐ 7824

Sammanfattning av domen

Bestämmelser om skatter och avgifter – Harmonisering av lagstiftning – Omsättningsskatt – Gemensamt system för mervärdesskatt – Undantag som anges i sjätte direktivet (Rådets direktiv 77/388, artikel 13 A.1 m) Bestämmelser om skatter och avgifter – Harmonisering av lagstiftning – Omsättningsskatt – Gemensamt system för mervärdesskatt – Undantag som anges i sjätte direktivet (Rådets direktiv 77/388, artikel 13 A.1 m)
I ‑ 3135Förenade målen C-55/07 och C-56/07
Othmar Michaeler m.fl.
mot
Amt für sozialen Arbeitsschutz, tidigare Arbeitsinspektorat 
der Autonomen Provinz Bozen, och Autonome Provinz Bozen
(begäran om förhandsavgörande  
från Landesgericht Bozen (Italien))
”Direktiv 97/81/EG — Likabehandling av deltidsarbetande och 
heltidsarbetande arbetstagare — Diskriminering — Administrativa 
hinder som begränsar möjligheten att arbeta deltid”
Förslag till avgörande av generaladvokat D. Ruiz‑Jarabo Colomer föredraget den 
24 januari 2008   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . I ‑ 3137
Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 24 april 2008  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . I ‑ 3157
Sammanfattning av domen
Socialpolitik — Tillgång till anställning och arbetsvillkor — Likabehandling — Direktiv 97/81 
om ramavtalet om deltidsarbete
(Rådets direktiv 97/81, bilagan, klausul 5.1 a)
I ‑ 3136SAMMANFATTNING — FÖRENADE MÅLEN C‑55/07 OC‑56/07
Klausul 5.1  a i ramavtalet om deltidsar ‑
bete undertecknat av UNICE, CEEP och 
EFS, vilket utgör bilaga till direktiv  97/81 
om nämnda ramavtal, ska tolkas så, att den 
utgör hinder för sådana nationella bestäm ‑
melser som dem i målet vid den nationella 
domstolen, vari föreskrivs en skyldighet att 
inom 30 dagar efter ingåendet av ett avtal 
om deltidsanställning översända en kopia av 
avtalet till behörig myndighet.
Denna administrativa formalitet i förening 
med ett sanktionssystem enligt vilket en 
administrativ straffavgift ska påföras per 
berört anställningsavtal och per dags förse ‑
ning med anmälan av avtalet, utan angi ‑
vande av någon övre gräns för det totala 
avgiftsbeloppet, medverkar nämligen till att 
avskräcka arbetsgivare från att använda sig av 
deltidsarbete.Skyldigheten att anmäla avtal om deltids ‑
anställning till behörig myndighet riskerar 
dessutom, på grund av den kostnad och de 
sanktioner den är förenad med, att särskilt 
påverka små och medelstora företag som 
inte förfogar över lika stora resurser som 
stora företag och därför kan förmås att avstå 
från att använda sig av arbetsformen deltids ‑
arbete, vilken direktiv  97/81 syftar till att 
främja.
(se punkterna 27–30 och domslutet)
(76)

WAM SpA har dotterbolag över hela världen. Flera av dem är etablerade i nästan alla medlemsstater, som Frankrike, Nederländerna, Finland, Förenade kungariket, Danmark, Belgien och Tyskland. Klaganden betonade särskilt att denne befann sig i en hård konkurrenssituation med WAM Engineering Ltd, som är dotterbolag i Förenade kungariket och Irland till WAM SpA, på marknaden inom gemenskapen och att klaganden tappar många beställningar till det italienska företaget. Vad gäller utåtgående konkurrens bland företag inom gemenskapen, framgick vidare att det program som finansieras genom det andra stödet, som syftar till att främja handeln med Kina, skulle genomföras gemensamt av WAM SpA och WAM Bulk Handling Machinery Shangai Co Ltd, som är ett lokalt företag som helt kontrolleras av WAM SpA.
21

Det framgår av beslutet om hänskjutande att det den 1 januari 1973, det datum då tilläggsprotokollet trädde i kraft med avseende på Förbundsrepubliken Tyskland, inte var nödvändigt för turkiska medborgare, som i likhet med klagandena i målet vid den nationella domstolen under högst två månader var verksamma inom den internationella godstrafiken, att inneha tillstånd för att resa in på tyskt territorium. Enligt 1 § stycke 2 punkt 2 i tillämpningsförordningen för utlänningslagen (Verordnung zur Durchführung des Ausländergesetzes), i dess lydelse av den 12 mars 1969 (BGBl. I, s. 207), hade sådana turkiska medborgare nämligen rätt att resa in i Tyskland utan visering.
39

Mot denna bakgrund beslutade Rechtbank Groningen att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfrågor till domstolen: ”1. Ska artiklarna 25 EG och 90 EG tolkas så, att de utgör hinder mot en lagbestämmelse enligt vilken inhemska elkunder under en övergångsperiod (från den 31 augusti 2000 till den 31 december 2000) åläggs att till sitt nätföretag betala ett pristillägg på den el som har överförts till dem, om nätföretaget måste betala tillägget till ett av lagstiftaren angivet bolag för att täcka strandade kostnader som har uppstått till följd av åtaganden eller investeringar som bolaget har gjort före avregleringen av elmarknaden, och bolaget — är ett gemensamt dotterbolag till de fyra inhemska elproducenterna, — under perioden i fråga (år 2000) är ensamt ansvarigt för de strandade kostnader som uppstår under detta år, — för att täcka kostnaderna under detta år obestridligen behöver ett belopp på 400 miljoner NLG (181512086,40 euro), och — för det fall att intäkterna från pristillägget överstiger ovannämnda belopp ska betala in överskottet till statskassan? 2. Uppfyller den i första frågan angivna bestämmelsen villkoren i artikel 87.1 EG?”
2

Begäran har framställts i ett mål mellan, å ena sidan, International Association of Independent Tanker Owners (Intertanko), International Association of Dry Cargo Shipowners (Intercargo), Greek Shipping Co-operation Committee, Lloyd’s Register samt International Salvage Union och, å andra sidan, Secretary of State for Transport (transportministeriet) angående genomförandet av direktiv 2005/35.
41

När det för det andra gäller det argument som avser existensen av det avtal i vilket beskattningsrätten fördelas mellan de båda berörda medlemsstaterna, erinrar domstolen om att enligt fast rättspraxis har medlemsstaterna i avsaknad av enhetliga eller harmoniserande gemenskapsbestämmelser fortfarande behörighet att fastställa kriterierna för beskattning av inkomst och kapital i syfte att, i förekommande fall genom avtal, undanröja dubbelbeskattning (se dom av den 3 oktober 2006 i mål C-290/04, FKP Scorpio Konzertproduktionen, REG 2006, s. I-9461, punkt 54, av den 12 december 2006 i mål C-374/04, Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, REG 2006, s. I-11673, punkt 52, och av den 18 juli 2007 i mål C-231/05, Oy AA, REG 2007, s. I-6373, punkt 52).
5

I artikel 10 i lag nr 713 av den 11 oktober 1986 om bestämmelser för genomförande av Europeiska ekonomiska gemenskapens direktiv avseende tillverkning och försäljning av kosmetiska produkter (norme per l’attuazione delle direttive della Comunità economica europea sulla produzione e la vendita dei cosmetici) (ordinarie tillägg till GURI nr 253 av den 30 oktober 1986), i dess lydelse enligt lagstiftningsdekret nr 126 av den 24 april 1997 (GURI nr 112 av den 16 maj 1997) (nedan kallad lag nr 713/86), föreskrivs följande: ”… 3-bis Import av kosmetiska produkter från ett land som inte är medlem av Europeiska unionen skall ske under sakkunnigs ansvar. Den sakkunnige skall uppfylla kraven i punkterna 1 och 2. Han skall granska den metod som använts för att tillverka produkterna. 4. God tillverkningssed vid tillverkning av kosmetiska produkter, vilken även är grundad på gemenskapsrättsliga bestämmelser, skall fastställas och uppdateras genom dekret från hälsovårdsministern i samråd med ministrarna med ansvar för frågor avseende industri, handel, hantverk, arbetsmarknad och socialförsäkringar. 5. Den som avser att för egen eller tredje mans räkning tillverka eller förpacka sådana produkter som avses i artikel 1 skall skriftligen meddela hälsovårdsministeriet och regionen minst 30 dagar innan verksamheten påbörjas. 6. Skrivelsen skall omfatta följande uppgifter: a) Namn eller firma och inregistrerat säte för företaget och tillverkningsenheten, b) en sådan beskrivning av lokaler och utrustning som gör det möjligt att fastställa att de uppfyller de krav på teknik och hygien som är nödvändiga för den typ av tillverkning som avses samt handlingar som styrker köp eller leasing av nämnda utrustning, c) den tekniska direktörens namn och kvalifikationer, d) en fullständig och detaljerad förteckning över de ämnen som använts och de ämnen som ingår i den saluförda produkten. 7. Varje ändring av de uppgifter som avses i punkt 6 a–c skall meddelas i förväg genom ett nytt meddelande. 8. Importörer av färdigförpackade produkter från stater som är medlemmar i Europeiska unionen skall skicka ett motsvarande meddelande som endast avser punkt 6 a och d, medan de som importerar från stater som inte är medlemmar i Europeiska unionen även skall meddela namnet på och kvalifikationerna för den sakkunnige som avses i stycke 3a. …”