ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

1 Miljö - Bevarande av vilda fåglar - Direktiv 79/409 - Skyldighet för medlemsstaterna att förbjuda jakt under vissa perioder då fåglarna är särskilt utsatta - Avgränsning av förbudsperioderna - Avgränsning som endast säkerställer skyddet för en majoritet av fåglarna inom en given art - Otillåtet

(Rådets direktiv 79/409, artikel 7.4)

2 Miljö - Bevarande av vilda fåglar - Direktiv 79/409 - Fastställande av datum för avslutande av jakten efter flyttfåglar och viltfåglar - Spridning av datum för avslutande av jakten beroende på fågelart - Villkor för tillåtlighet

(Rådets direktiv 79/409)

3 Miljö - Bevarande av vilda fåglar - Direktiv 79/409 - Införlivande utan lagstiftningsåtgärd - Gränser - Förvaltning av det gemensamma arvet - Nödvändigheten av att medlemsstaterna införlivar på ett noggrant sätt

(Rådets direktiv 79/409)

Sammanfattning

1 Syftet med artikel 7.4 i direktiv 79/409 om bevarande av vilda fåglar är bland annat att förbjuda jakt efter samtliga vilda fågelarter under uppfödningssäsongen eller under häckningens olika stadier eller, vad beträffar flyttfåglar, under återvändandet till häckningsplatserna. Vidare är syftet med nämnda artikel att säkerställa ett fullständigt skydd under de perioder då de vilda fåglarnas överlevnad är särskilt hotad. Följaktligen kan skyddet mot att utsättas för jakt inte begränsas till att endast gälla en majoritet av fåglarna inom en given art, som fastställts enligt ett medeltal av reproduktionscykler och flyttrörelser.

(se punkt 23)

2 Vad avser spridningen av datum för jaktens avslutande är de nationella myndigheterna inte behöriga genom direktiv 79/409 om bevarande av vilda fåglar att fastställa datum för jaktens avslutande beroende på flyttfågelart eller viltfågelart, förutom om den berörda medlemsstaten kan förebringa bevisning - grundade på vetenskapliga och tekniska upplysningar för varje särskilt fall - på att en dylik spridning av datum för jaktens avslutande inte hindrar det fullständiga skyddet av de fågelarter som kan beröras av denna spridning.

(se punkt 43)

3 Införlivandet med nationell rätt av ett direktiv kräver inte nödvändigtvis att dess bestämmelser återges formellt och ordagrant i en uttrycklig och specifik lagregel, och det kan, beroende på dess innehåll, vara tillräckligt att det finns en allmän rättslig ram om det därigenom på ett effektivt sätt säkerställs att direktivet tillämpas fullt ut på ett tillräckligt klart och precist sätt. Vad gäller direktiv 79/409 om bevarande av vilda fåglar, är det särskilt viktigt att införlivandet sker på ett noggrant sätt, eftersom förvaltningen av det gemensamma arvet anförtrotts respektive medlemsstat för dess territorium.

(se punkt 53)
Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

1 Internationella avtal - Associeringsavtalet EEG-Turkiet - Fri rörlighet för personer - Arbetstagare - Turkiska medborgares rätt till förlängt uppehållstillstånd - Villkor - Arbetstagare som tillhör den reguljära arbetsmarknaden och som har en reguljär anställning - Turkisk arbetstagare som har varit häktad och senare ådömts ett villkorligt fängelsestraff - Omfattas

(Associeringsrådets (EEG-Turkiet) beslut nr 1/80, artikel 6.1)

2 Internationella avtal - Associeringsavtalet EEG-Turkiet - Fri rörlighet för personer - Undantag - Hänsyn till allmän ordning - Utvisning av en turkisk arbetstagare av generalpreventiva skäl - Otillåtet

(Associeringsrådets (EEG-Turkiet) beslut nr 1/80, artikel 14.1)

Sammanfattning

1 En turkisk medborgare, som under en oavbruten period av över fyra år har haft en reguljär anställning i en medlemsstat men som sedan under över ett år har varit häktad för en överträdelse för vilken han därefter genom en dom, som har vunnit laga kraft, har ådömts ett frihetsstraff som i sin helhet är villkorligt, har inte upphört att tillhöra den reguljära arbetsmarknad i värdmedlemsstaten till följd av att han inte innehaft en anställning under häktningstiden, då han blir anställd inom en skälig tid efter frigivningen, och han i värdmedlemsstaten kan begära att hans uppehållstillstånd förlängs för att han skall kunna fortsätta att utöva sin rätt till valfri avlönad verksamhet i enlighet med artikel 6.1 tredje strecksatsen i associeringsrådets (EEG-Turkiet) beslut nr 1/80. (se punkt 49 och punkt 1 i domslutet)

2 Artikel 14.1 i associeringsrådets (EEG-Turkiet) beslut nr 1/80 - enligt vilken det från de bestämmelser i beslutet som rör anställning och fri rörlighet för turkiska arbetstagare får göras undantag för begränsningar som grundas på hänsyn till allmän ordning, allmän säkerhet och folkhälsan - skall tolkas så, att den utgör hinder för utvisning av en turkisk medborgare som åtnjuter en rättighet som direkt följer av nämnda beslut när denna åtgärd har beslutats till följd av en fällande dom för ett brott och i syfte att avskräcka andra utlänningar utan att den berördes personliga uppträdande ger någon konkret anledning att anta att han kommer att göra sig skyldig till andra allvarliga överträdelser som kan störa den allmänna ordningen i värdmedlemsstaten. (se punkt 64 och punkt 2 i domslutet)
Nyckelord

Sammanfattning



Nyckelord

Social trygghet för migrerande arbetstagare - Pensioner vid ålderdom och dödsfall - Utbetalning av förmåner - Samtidig utbetalning enligt lagstiftningen i samtliga medlemsstater som arbetstagaren har omfattats av, när en ansökan om förmåner inlämnats - Arbetstagaren har inte iakttagit skyldigheten att ställa sin ansökan till institutionen i den medlemsstat där han är bosatt - Saknar betydelse

(Rådets förordningar nr 1408/71, artikel 44.2, och nr 574/72, artikel 36.1 och 36.4)

Sammanfattning

I artikel 36.4 i förordning nr 574/72 om tillämpning av förordning nr 1408/71, i vilken det i fråga om åldersförmåner uttryckligen föreskrivs att förmåner skall utbetalas samtidigt enligt lagstiftningen i samtliga medlemsstater när en ansökan om förmåner har lämnats in till en institution i en medlemsstat, föreskrivs en autonom förfaranderegel som skall tillämpas oavsett om de bestämmelser som föreskrivs i punkterna 1-3 i samma artikel iakttas eller inte. Detta gäller särskilt i fråga om bestämmelsen i artikel 36.1 första meningen i vilken det föreskrivs att den migrerande arbetstagaren skall lämna in sin ansökan om förmåner till den institution som befinner sig närmast honom, det vill säga den på bosättningsorten.

I förordning nr 1408/71, för vilken förordning nr 574/72 inte utgör annat än en tillämpningsförordning, fastslås nämligen för det första, bland annat med avseende på dess artikel 44.2, i otvetydiga ordalag principen om att förmåner skall utbetalas samtidigt enligt lagstiftningen i samtliga medlemsstater när en ansökan har lämnats in till en institution i en medlemsstat, varvid datumet då ansökan lämnades in utgör referensdatum för att påbörja förfaranden för beviljande av förmånerna för samtliga berörda institutioner. För det andra utgör den i artikel 36.1 första meningen i förordning nr 574/72 föreskrivna skyldigheten för den migrerande arbetstagaren att lämna in sin ansökan till institutionen på bosättningsorten endast en dispositiv förfaranderegel som är avsedd att förenkla de formaliteter som arbetstagaren har att uppfylla. Att denna skyldighet inte iakttas kan inte utgöra ett hinder för att förmånerna utbetalas samtidigt i enlighet med såväl förordning nr 1408/71 som artikel 36.4 i förordning nr 574/72.
9

Benoidt sade genom rekommenderat brev av den 23 november 1993 upp Claude Rotsart de Hertaings anställningsavtal med sex månaders uppsägningstid räknat från den 1 december 1993 och preciserade att hon, om inte nya instruktioner gavs, inte behövde arbeta under uppsägningstiden. Benoidt underrättade genom brev av den 29 november 1993 Claude Rotsart de Hertaing om att hon måste arbeta under uppsägningstiden och under denna tidsperiod förbereda bolagets förflyttning.
6

Artiklarna 2, 3, 5 och 27 i Europarådets konvention av den 5 maj 1989 om television över gränserna (nedan kallad konventionen) har följande lydelse [vid översättningen fanns ingen svensk version att tillgå]: ”Artikel 2: Definitioner I denna konvention avses med: a) ’Utsändning’: den ursprungliga överföringen av TV-programtjänster avsedda för mottagning av allmänheten via marksändare, kabel eller varje form av satellit, i okodad eller kodad form. Den innefattar inte kommunikationstjänster som efterfrågas individuellt. b) ... c) ’Programföretag’: den fysiska eller juridiska person som sammanställer TV-programtjänster avsedda för mottagning av allmänheten och som sänder dem eller låter tredje man sända dem i fullständigt och oförändrat skick. d) ’Programtjänst’: ett samlat utbud av program som sänds av ett sådant programföretag som avses under c. ...” ”Artikel 3: Tillämpningsområde Denna konvention skall tillämpas på varje programtjänst som via kabel, marksändare eller satellit sänds eller återutsänds av rättssubjekt eller med tekniska hjälpmedel inom en fördragsslutande stats jurisdiktion och som direkt eller indirekt kan tas emot i en eller flera andra fördragsslutande stater.” ”Artikel 5: Sändande staters skyldigheter 1. Varje sändande stat skall genom lämpliga åtgärder och genom sina behöriga myndigheter säkerställa att alla programtjänster som på sätt som avses i artikel 3 sänds av rättssubjekt eller med tekniska hjälpmedel inom dess jurisdiktion överensstämmer med bestämmelserna i denna konvention. 2. I denna konvention avses med sändande stat a) vid marksändning: den fördragsslutande stat i vilken den ursprungliga överföringen sker, b) vid utsändning via satellit: i) den fördragsslutande stat i vilken upplänkningsstationen är belägen, ii) den fördragsslutande stat som har medgivit rätt att bruka en frekvens eller en satellitkapacitet när upplänkningsstationen är belägen i en stat som inte har tillträtt denna konvention, eller iii) den fördragsslutande stat i vilken programföretaget har sitt säte när ansvarigheten inte följer av vad som anges under i och ii. ...” ”Artikel 27: Andra internationella avtal eller överenskommelser 1. I sina inbördes förbindelser tillämpar fördragsslutande stater som är medlemmar av Europeiska ekonomiska gemenskapen gemenskapsrättsliga föreskrifter; de tillämpar således föreskrifterna i denna konvention endast i den mån det saknas gemenskapsrättsliga föreskrifter i ett visst ämne. ...”
SV Europeiska unionens officiella tidning C 127/26

Tribunalens beslut av den 23 februari 2015 – Seven for all mankind mot harmoniseringsbyrån – Seven (SEVEN FOR ALL MANKIND)

(Mål T-505/14) (1)

((Gemenskapsvarumärke - Invändningsförfarande - Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av ordmärket SEVEN FOR ALL MANKIND - Äldre internationella och gemenskapsfigurmärken Seven - Relativt registreringshinder - Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009 - Uppenbart att talan helt saknar rättslig grund))

(2015/C 127/36)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Seven for all mankind LLC (Vernon, Kalifornien, Förenta staterna) (ombud: advokaten A. Gautier-Sauvagnac)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (ombud: J. Crespo Carrillo)

Motpart vid överklagandenämnden, som intervenerat vid tribunalen: Seven SpA (Leinì, Italien) (ombud: advokaten L. Trevisan)

Saken

Talan mot det beslut som meddelats av harmoniseringsbyråns första överklagandenämnd den 9 april 2014 (ärende R 1277/2013-1) om ett invändningsförfarande mellan Seven SpA och Seven for all mankind LLC.

Avgörande

1) Talan ogillas.

2) Seven for all mankind LLC ska ersätta rättegångskostnaderna.

(1) EUT C 292, 1.9.2014.
C 71/35

Personaldomstolens beslut (andra avdelningen) av den 17 oktober 2013 — Marcuccio mot kommissionen

(Mål F-127/12)

(Personalmål - Artikel 34.1 och 34.6 i rättegångsreglerna - Ansökan som ingetts per fax inom fristen, förlängd med tio dagar med hänsyn till avstånd - Ansökan som inkommit per post inom tio dagar därefter - Dessa båda ansökningar är ej identiska - Talan har väckts för sent)

(2014/C 71/69)

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ombud: advokaten G. Cipressa)

Svarande: Europeiska kommissionen

Saken

Talan om ogiltigförklaring av beslutet att inte ersätta den skada sökanden lidit på grund av för sent avsändande av dokumentet benämnt ”bill of lading” om transport av hans personliga egendom från Luanda (Angola), där han var placerad, till Italien.

Avgörande

1. Talan avvisas som uppenbart ogrundad.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 147/35

Personaldomstolens beslut (tredje avdelningen avdelningen) av den 11 mars 2013 — Marcuccio mot kommissionen

(Mål F-131/12)

(Personalmål - Artikel 34.1 och 34.6 i rättegångsreglerna - Ansökan som ingetts per telefaxmeddelande inom fristen för talans väckande - Advokatens handskrivna namnteckning är inte likadan som den som finns på originalansökan vilken skickats per post - Talan har väckts för sent - Uppenbart att talan ska avvisas)

2013/C 147/68

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ombud: advokaten G. Cipressa)

Svarande: Europeiska kommissionen

Saken

Talan om ogiltigförklaring av beslutet att inte ersätta den skada som sökanden ska ha lidit till följd av sin pensionering samt en begäran om skadestånd.

Avgörande

1. Talan avvisas, då det är uppenbart att den inte kan prövas i sak.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 114/46

Personaldomstolens beslut (första avdelningen) av den 21 februari 2013 — Marcuccio mot kommissionen

(Mål F-113/11) (1)

(Personalmål - Artikel 34.1 och 34.6 i rättegångsreglerna - Ansökan som ingetts per telefaxmeddelande inom fristen för talans väckande - Advokatens handskrivna namnteckning är inte likadan som den som finns på originalansökan vilken skickats per post - Talan har väckts för sent - Uppenbart att talan ska avvisas)

2013/C 114/70

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ombud: advokaten G. Cipressa)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: C. Berardis-Kayser och J. Baquero Cruz, biträdda av advokaten A. Dal Ferro)

Saken

Personalmål — Yrkande om ogiltigförklaring av kommissionens tysta beslut att avslå sökandens begäran om utbetalning av innestående lön för augusti 2010.

Avgörande

1. Talan avvisas, då det är uppenbart att den inte kan prövas i sak.

2. Luigi Marcuccio ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europeiska kommissionens rättegångskostnader.

(1) EUT C 25, s. 69, 28.01.2012.
—

i andra hand, för det fall yrkandet om återinsättande inte bifalls, förplikta svaranden att ersätta sökanden för den ekonomiska skada hon lidit, vilken tills vidare i överensstämmelse med rätt och billighet (ex aequo et bono) uppskattas till den lön som hon uppbar som kontraktsanställd vid EEA under en period som åtminstone motsvarar längden av hennes första anställningsavtal (tre år),
—

ogiltigförklara a) beslutet av den 18 december 2012, i den del överklagandekommittén med stöd av artikel 22 i tjänsteföreskrifterna och personalmeddelande 715 HR/P&O/2012-0103 av den 29 mars 2012 avslog hans överklagande av utvärderingsrapporten för år 2011, b) utvärderingsrapporten för år 2011 i den del i den del han i denna inte ges omdömet ”exceptional performance” eller ”very good performance” och inte föreslås bli befordrad till kategori D och i den del där hans mål för år 2012 fastställs, och c) samtliga sammanhörande rättsakter, både efterföljande och tidigare, däribland de befordringar som anges i personaldirektörens meddelande ”2010 staff appraisal exercise, award of promotions and titles” från maj 2012, eftersom EIB, mot bakgrund av den bedömning som hans överordnade gjort och som angrips med förevarande talan, underlät att föra upp honom på förteckningen under punkten ”Promotions from Function E to D”,
—

förplikta svaranden att utge skadestånd för den materiella och ideella skada som sökanden lidit som preliminärt, i överensstämmelse med rätt och billighet (pro bono et ex aequo), beräknas uppgå till 170 900 euro (jämte dröjsmålsränta från och med den 1 augusti 2006 med en räntesats motsvarande Europiska centralbankens fastställda referensränta plus 2 procentenheter),
Sammanfattning av personalmål



Sammanfattning av personalmål

Sammanfattning

Domstolsförfarande – Ansökan genom vilken talan väckts – Formkrav – Ansökan som ingetts per fax inom fristen – Advokatens handskrivna namnteckning är inte likadan som den som finns på originalansökan vilken skickats per post – Följder – Den dag då faxet inkom beaktas ej vid bedömningen av huruvida fristen för att väcka talan har iakttagits

(Personaldomstolens rättegångsregler, artikel 34.1 och 34.6; tjänsteföreskrifterna, artikel 91.3)

Vad gäller korrekt ingivande av inlagor, inom ramen för mål vid Europeiska unionens personaldomstol, krävs enligt bestämmelserna i artikel 34 i personaldomstolens rättegångsregler, och i synnerhet 34.1 och 34.6, som tillåter att ansökan inges per fax, att partens företrädare för hand undertecknar originalet av inlagan innan den skickas in per fax och att originalet inges till personaldomstolens kansli senast tio dagar därefter.

Om det under dessa omständigheter i efterhand visar sig att originalet av inlagan som fysiskt ingetts till kansliet inom tio dagar efter att faxet skickades in inte har samma namnteckning som den som finns på det dokument som skickats in per fax, ska det anses att två olika inlagor inkommit till personaldomstolens kansli även om namnteckningen härrör från samma person. Även om det inte ankommer på personaldomstolen att kontrollera huruvida det ena och det andra dokumentet överensstämmer ord för ord är det uppenbart, när namnteckningen på det ena av de två dokumenten inte är identisk med namnteckningen på det andra dokumentet, att det dokument som skickats per fax inte är en kopia av originalet av inlagan som ingetts per post.

Om det dokument som skickats in per fax inte uppfyller de rättssäkerhetskrav som uppställs i artikel 34 i rättegångsreglerna kan datumet för ingivande av det dokument som skickats in per fax inte beaktas vid bedömningen av huruvida fristen för att väcka talan har iakttagits.

(se punkterna 21, 22 och 24)

Hänvisning till

Förstainstansrätten: 13 november 2001, F mot revisionsrätten, T‑138/01 R, punkterna 8 och 9
8

I den engelska språkversionen av punkt 6 i EESK:s allmänna genomförandebestämmelser föreskrivs följande: ”In order to identify which applications best serve the interests of the service and to ensure complete transparency in the drawing-up of the list of officials who can benefit from the facility, a following points system shall be established based on the following criteria: … b) Length of employement … …”
När det, vad gäller kravet på tidigare yrkeserfarenhet, i ett meddelande om uttagningsprov föreskrivs ett särskilt krav på minst två års yrkeserfarenhet för tillträde till uttagningsproven, kan tillsättningsmyndigheten härvid vid den tidpunkt när den avser att anställa en godkänd sökande som har valts ut av uttagningskommittén inte utesluta denna godkända sökande från reservlistan genom att hänvisa till ett särskilt sätt att bedöma eller beräkna yrkeserfarenheten, vilket den själv har underlåtit att skriva in i meddelandet om uttagningsprov och som inte föreskrivs i någon rättsakt som vid domstol kan göras gällande mot ledamöterna i uttagningskommittén eller sökandena i uttagningsförfarandet.

För att en institution ska bli skadeståndsansvarig måste flera villkor vara uppfyllda, nämligen att det handlande som läggs institutionen till last är rättsstridigt, att det verkligen föreligger en skada och att det finns ett orsakssamband mellan handlandet och den åberopade skadan.

Den omständigheten att sökanden slutgiltigt har förlorat chansen att tillsättas som administratör i lönegrad AD 7 ger, med iakttagande av övriga lagstadgade villkor, sökanden rätt till ersättning. Den ekonomiska skada för vilken sökanden har rätt att erhålla ersättning är emellertid inte knuten till en förlust av inkomster, utan till förlusten av en chans att bli anställd som tjänsteman på den tjänst som anställningsförfarandet ifråga avsåg.

Med tillämpning av personaldomstolens möjlighet att värdera skadan i överensstämmelse med rätt och billighet (ex æquo et bono) ska sökandens ekonomiska skada skäligen beräknas bland annat med hänsyn till månadslönen för den tjänst som skulle tillsättas, den verkliga chans som gått förlorad, det första möjliga anställningsdatumet och sökandens yrkesmässiga situation under referensperioden.

(se punkterna 120, 123, 129 och 130)

Domstolen: dom 1 juni 1994, kommissionen/Brazzelli Lualdi m.fl.,C‑136/92 P, EU:C:1994:211, punkt 42, och dom 21 februari 2008, kommissionen/Girardot,C-348/06 P, EU:C:2008:107, punkt 52

Personaldomstolen: dom 13 september 2011, AA/kommissionen,F‑101/09, EU:F:2011:133, punkterna 79–82
22

Vad beträffar de kameror som avdelningen för administrativa tjänster hade införskaffat var de avsedda att användas för att ta högkvalitativa foton av föremål som erbjöds i katalogen över varor som avdelningen tillhandahöll. Annan ljud- och videoutrustning hade köpts in för att användas vid presentationer under möten. Datorfodralen hade enligt sökanden köpts in för att medarbetarna på avdelningen för administrativa tjänster lättare skulle kunna transportera sina bärbara datorer och dokument. De digitala fotoramarna och SD-korten (”Secure Digital”) för lagring av digitala foton hade köpts in för att vid behov belöna personalen vid avdelningen för administrativa tjänster.
C 73/68

Beslut meddelat av ordföranden på domstolens femte avdelning den 26 november 2021 – Cepewa mot EUIPO – Out of the blue (Lieblingsmensch)

(Mål T-48/21) (1)

(2022/C 73/86)

Rättegångsspråk: tyska

Ordföranden på femte avdelningen har beslutat att avskriva målet.

(1) EUT C 88, 15.03.2021.
Tribunalens beslut av den 6 maj 2021 – Groupe Canal + mot kommissionen

(Mål T-358/19) (1)

(Konkurrens - Konkurrensbegränsande samverkan - Tv-distribution - Beslut genom vilket åtaganden gjorts bindande - Återkallande av den angripna rättsakten - Anledning saknas att döma i saken)

(2021/C 252/32)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Groupe Canal + SA (Issy-les-Moulineaux, Frankrike) (ombud: advokaterna P. Wilhelm, P. Gassenbach och O. de Juvigny)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: A. Dawes, C. Urraca Caviedes och L. Wildpanner)

Saken

Talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 7 mars 2019 om ett förfarande enligt artikel 101 FEUF och artikel 53 i EES-avtalet (ärende AT.40023 – Gränsöverskridande tillgång till betal-TV), genom vilket de åtaganden som föreslagits av The Walt Disney Company, The Walt Disney Company Limited, Universal Studios International B.V., Universal Studios Limited and Comcast Corporation, CPT Holdings Inc., Colgems Productions Limited, Sony Corporation, Warner Bros. International Television Distribution Inc., Warner Media LLC, Sky UK Limited och Sky Limited görs bindande.

Avgörande

1) Det finns inte längre anledning att döma i saken.

2) Det finns inte längre anledning att pröva Republiken Frankrikes interventionsansökan.

3) Europeiska kommissionen ska ersätta rättegångskostnaderna, även de kostnader som uppkommit för Groupe Canal +, med undantag för de rättegångskostnader som hänför sig till interventionsansökan.

4) Groupe Canal +, kommissionen och Republiken Frankrike ska bära sina respektive rättegångskostnader som är hänförliga till interventionsansökan.

(1) EUT C 270, 12.8.2019.