ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SV Europeiska unionens officiella tidning C 52/10

Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 7 december 2017 (begäran om förhandsavgörande från High Court of Justice (Chancery Division) – Förenade kungariket) – Merck Sharp & Dohme Corporation mot Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

(Mål C-567/16) (1)

((Begäran om förhandsavgörande - Industriell och kommersiell äganderätt - Patenträtt - Humanläkemedel - Förordning (EG) nr 469/2009 - Artikel 3 b - Tilläggsskydd - Villkor för erhållande - Artikel 10.3 - Huruvida ansökan om tilläggsskydd ska beviljas eller avslås - Direktiv 2001/83/EG - Artikel 28.4 - Decentraliserat förfarande))

(2018/C 052/13)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

High Court of Justice (Chancery Division)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Merck Sharp & Dohme Corporation

Svarande: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

Domslut

1) Artikel 3 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 469/2009 av den 6 maj 2009 om tilläggsskydd för läkemedel ska tolkas så, att ett meddelande om att förfarandet avslutas som har utfärdats av en referensmedlemsstat enligt artikel 28.4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel, i dess ändrade lydelse, när det gäller säkerhetsövervakning av läkemedel, enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/84/EU av den 15 december 2010, innan grundpatentet i den mening som avses i artikel 1 c i förordningen nr 469/2009 löper ut, inte kan jämställas med ett försäljningsgodkännande enligt den förstnämnda bestämmelsen på det sättet att ett tilläggsskydd inte kan beviljas på grundval av ett sådant meddelande.

2) Artikel 10.3 i förordning nr 469/2009 ska tolkas så att den omständigheten att ett försäljningsgodkännande inte har beviljats av den berörda medlemsstaten vid den tidpunkt då ansökan om tilläggsskydd inges i denna medlemsstat inte utgör en oegentlighet som kan avhjälpas enligt nämnda bestämmelse.

(1) EUT C 22, 23.1.2017.
1)

Bestämmelserna i kapitel IV i rådets förordning (EG) nr 4/2009 av den 18 december 2008 om domstols behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar samt samarbete i fråga om underhållsskyldighet, och särskilt artikel 41.1, ska tolkas så, att en underhållsberättigad som har erhållit en dom till sin fördel i en medlemsstat och som önskar erhålla verkställighet av domen i en annan medlemsstat får lämna in sin ansökan direkt till den behöriga myndigheten i den sistnämnda medlemsstaten, i detta fall en specialdomstol, och kan inte åläggas att lämna in sin ansökan till sistnämnda domstol via centralmyndigheten i den verkställande medlemsstaten.
1)

Storhertigdömet Luxemburg har åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 2.1 c, artikel 132.1 f, artikel 168 a, artikel 178 a, artikel 14.2 c och artikel 28 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt, i dess lydelse enligt rådets direktiv 2010/45/EU av den 13 juli 2010, genom att föreskriva den mervärdesskatteordning avseende fristående grupper som framgår av, för det första, artikel 44.1 y i den konsoliderade versionen av lag av den 12 februari 1979 om mervärdesskatt, jämförd med artikel 2 a och artikel 3 i den storhertigliga förordningen av den 21 januari 2004 om undantag från mervärdesskatt för tjänster som fristående grupper av personer tillhandahåller sina medlemmar, för det andra, artikel 4 i samma förordning, jämförd med det administrativa cirkuläret nr 707 av den 29 januari 2004, i den del det kommenterar nämnda artikel 4, och, för det tredje, meddelandet av den 18 december 2008 som utarbetats av arbetsgruppen som verkar inom kommittén för marknadstillsyn (Cobma) i samråd med Administration de l’Enregistrement et des Domaines.
2)

Det beslut som meddelades av Europeiska unionens immaterialrättsmyndighets (EUIPO) andra överklagandenämnd den 1 september 2009 (ärende R 1526/2008-2) om ett ogiltighetsförfarande mellan Simba Toys GmbH & Co. KG och Seven Towns Ltd., ogiltigförklaras.
2)

Ackermann Saatzucht GmbH & Co. KG, Böhm-Nordkartoffel Agrarproduktion GmbH & Co. OHG, Deutsche Saatveredelung AG, Ernst Benary, Samenzucht GmbH, Freiherr Von Moreau Saatzucht GmbH, Hybro Saatzucht GmbH & Co. KG, Klemm + Sohn GmbH & Co. KG, KWS Saat AG, Norddeutsche Pflanzenzucht Hans-Georg Lembke KG, Nordsaat Saatzuchts GmbH, M. Peter Franck-Oberaspach, P. H. Petersen Saatzucht Lundsgaard GmbH, Saatzucht Streng – Engelen GmbH & Co. KG, Saka Pflanzenzucht GmbH & Co. KG, Strube Research GmbH & Co. KG, Gartenbau und Spezialkulturen Westhoff GbR, W. von Borries-Eckendorf GmbH & Co. KG, ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV, Agriom BV, Agrisemen BV, Anthura BV, Barenbrug Holding BV, De Bolster BV, Evanthia BV, Gebr. Vletter & Den Haan VOF, Hilverda Kooij BV, Holland-Select BV, Könst Breeding BV, Koninklijke Van Zanten BV, Kweek- en Researchbedrijf Agirco BV, Kwekerij de Wester-Bouwing BV, Limgroup BV och Ontwikkelingsmaatschappij Het Idee BV ska bära sina rättegångskostnader.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 335/23

Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 14 juli 2016 (begäran om förhandsavgörande från Consiglio di Stato – Italien) – Maria Cristina Elisabetta Ornano mot Ministero della Giustizia, Direzione Generale dei Magistrati del Ministero

(Mål C-335/15) (1)

((Begäran om förhandsavgörande - Socialpolitik - Artikel 119 i EG-fördraget (nu artikel 141 EG) - Direktiv 75/117/EEG - Lika lön för kvinnor och män - Artikel 1 - Direktiv 92/85/EEG - Åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar - Artikel 11 led 2 b och artikel 11 led 3 - Nationell lagstiftning som föreskriver en särskild ersättning till ordinarie domare för vissa arbetsuppgifter som de utför inom ramen för sin tjänsteutövning - Rätt till sådan ersättning föreligger inte för en ordinarie domare vid obligatorisk mammaledighet som togs ut före den 1 januari 2005))

(2016/C 335/31)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Consiglio di Stato

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Maria Cristina Elisabetta Ornano

Motpart: Ministero della Giustizia, Direzione Generale dei Magistrati del Ministero

Domslut

Artikel 119 i EG-fördraget (nu artikel 141 EG), artikel 1 i rådets direktiv 75/117/EEG av den 10 februari 1975 om tillnärmningen av medlemsstaternas lagar om tillämpningen av principen om lika lön för kvinnor och män, artikel 11 leden 2 b och 3 i rådets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober 1992 om åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar (tionde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) ska tolkas så, att för det fall den berörda medlemsstaten inte föreskrivit en rätt att behålla samtliga delar av den lön en ordinarie domare hade rätt till före sin mammaledighet, utgör nämnda bestämmelser inte hinder för en nationell lagstiftning, såsom den som är aktuell i det nationella målet, enligt vilken en ordinarie domare – under en period av obligatorisk mammaledighet som togs ut före den 1 januari 2005 – inte har rätt till en ersättning som utgår till ordinarie domare för vissa arbetsuppgifter som de utför inom ramen för sin tjänsteutövning. Detta gäller under förutsättning att den aktuella arbetstagaren under denna period erhållit en inkomst som åtminstone uppgår till ett belopp som motsvarar den ersättning som utgår enligt nationell lagstiftning på det sociala trygghetsområdet med anledning av ett arbetsuppehåll av hälsoskäl, vilket det ankommer på den nationella domstolen att pröva.

(1) EUT C 294, 7.9.2015.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 260/7

Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 26 maj 2016 (begäran om förhandsavgörande från First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Förenade kungariket) – Invamed Group Ltd m.fl. mot Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

(Mål C-198/15) (1)

((Begäran om förhandsavgörande - Gemensamma tulltaxan - Tullklassificering - Kombinerade nomenklaturen - Avdelning XVII - Transportmedel - Kaptitel 87 - Fordon, andra än rullande järnvägs- eller spårvägsmateriel samt delar och tillbehör till fordon - Numren 8703 och 8713 - Fordon med elmotor kopplad till ett batteri - Begreppet ”sjuka eller rörelsehindrade”))

(2016/C 260/09)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd, Sunrise Medical Ltd, Invacare International SARL

Motpart: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Domslut

1) Nr 8713 i Kombinerade nomenklaturen vilken återfinns i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 1810/2004 av den 7 september 2004, ska tolkas på följande sätt: — Uttrycket ”för sjuka eller rörelsehindrade” betyder att varan endast är avsedd för sjuka eller rörelsehindrade personer. — Den omständigheten att ett fordon kan användas av personer som inte är sjuka eller rörelsehindrade saknar betydelse för klassificeringen enligt nr 8713 i Kombinerade nomenklaturen. — De förklarande anmärkningarna till Kombinerade nomenklaturen kan inte ändra tillämpningsområdet för tulltaxenumren i Kombinerade nomenklaturen.

2) Uttrycket ”sjuka eller rörelsehindrade” i nr 8713 i Kombinerade nomenklaturen vilken återfinns i bilaga I till förordning nr 2658/87, i dess lydelse enligt förordning nr 1810/2004, ska tolkas på så sätt att det avser personer som har en icke-marginell nedsättning av förmågan att gå, varvid nedsättningens varaktighet och den eventuella förekomsten av andra funktionsnedsättningar saknar betydelse.

(1) EUT C 228, 13.07.2015
SV Europeiska unionens officiella tidning C 260/3

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 24 maj 2016 (begäran om förhandsavgörande från Klagenævnet for Udbud - Danmark) – MT Højgaard A/S, Züblin A/S mot Banedanmark

(Mål C-396/14) (1)

((Begäran om förhandsavgörande - Artikel 267 FEUF - Domstolens behörighet - Huruvida det hänskjutande organet ska anses vara en domstol - Offentlig upphandling inom området för järnvägsinfrastruktur - Förhandlat förfarande - Direktiv 2004/17/EG - Artikel 10 - Artikel 51.3 - Principen om likabehandling av anbudsgivare - Grupp bestående av två bolag och som tillåtits att delta i upphandlingen i egenskap av anbudsgivare - Anbud som lämnats av ett av dessa bolag i eget namn då det andra bolaget försatts i konkurs - Bolag som självt ansetts kunna godtas som anbudsgivare - Kontraktet tilldelas detta bolag))

(2016/C 260/03)

Rättegångsspråk: danska

Hänskjutande domstol

Klagenævnet for Udbud

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: MT Højgaard A/S, Züblin A/S

Motpart: Banedanmark

Domslut

Principen om likabehandling av ekonomiska aktörer, såsom den anges i artikel 10 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster, jämförd med artikel 51 i samma direktiv ska tolkas så, att en upphandlande enhet inte åsidosätter denna princip när den medger att en av de två ekonomiska aktörer som ingick i en grupp av företag som i denna egenskap inbjudits att lämna anbud av nämnda upphandlande enhet, träder i gruppens ställe sedan denna upplösts och deltar i eget namn i det förhandlade upphandlingsförfarandet. Detta förutsätter att det är klarlagt att denna ekonomiska aktör själv uppfyller de krav som den upphandlande enheten har fastställt och att den omständigheten att aktören fortsätter i förfarandet inte försämrar övriga anbudsgivares konkurrenssituation.

(1) EUT C 388, 3.11.2014.
3)

Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon), Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA), Campil-Agro-Industrial do Campo do Tejo Lda, Evropaïka Trofima AE, FIT – Fomento da Indústria do Tomate SA, Konservopoiia Oporokipeftikon Filippos AE, Panellinia Enosi Konservopoion, Elliniki Etairia Konservon AE, Anonymos Viomichaniki Etaireia Konservon D. Nomikos, Italagro – Indústria de Transformação de Produtos Alimentares SA, Kopaïs AVEE Trofimon & Poton, Serraïki Konservopoiia Oporokipeftikon Serko AE, Sociedade de Industrialização de Produtos Agrícolas – Sopragol SA, Sugalidal – Indústrias de Alimentação SA, Sutol – Indústrias Alimentares Lda och ZANAE Zymai Artopoiias Nikoglou AE Viomichania Emporio Trofimon ska ersätta rättegångskostnaderna i första instans och/eller i överklagandena av Confederazione Cooperative Italiane, Cooperativas Agro-Alimentarias, Fédération française de la coopération fruitière, légumière et horticole (Felcoop), Europeiska kommissionen i mål C-457/13 P, Republiken Italien, Sociedad Cooperativa de Exportación de Frutos Cítricos Anecoop (Anecoop) S. Coop, Cooperativa Agrícola Nuestra Señora del Oreto (CANSO) Coop. V., Cooperativa Agrícola ”Sant Bernat” (Carlet) Coop. V., Cooperativa Agrícola SCJ (COPAL) Coop. V., Grupo AN S. Coop., Acopaex S. Coop., Las Marismas de Lebrija Sociedad Cooperativa Andaluza (Las Marismas), Associació de Cooperatives Agràries de les Terres de Lleida (ACTEL), Unió Corporació Alimentária (UNIO) SCCL, Union Coopérative Agricole France Prune (France Prune), Agrial SCA, Triskalia, Union Fermière Morbihannaise (UFM), VOG Products Soc. agr. coop., Consorzio Padano Ortofrutticolo (CO.PAD.OR.) Soc. agr. coop., Consorzio Casalasco del Pomodoro Soc. agr. coop., Agricoltori Riuniti Piacentini (ARP) Soc. agr. coop., Orogel Fresco Soc. agr. coop., Conserve Italia Soc. agr. coop., Fruttagel Soc. agr. coop. och av Unione Nazionale tra le Organizzazioni di Produttori Ortofrutticoli, Agrumari e di Frutta in Guscio (Unaproa).
SV Europeiska unionens officiella tidning C 311/2

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 16 juli 2015 – Europeiska kommissionen mot Europeiska unionens råd

(Mål C-425/13) (1)

((Talan om ogiltigförklaring - Rådets beslut om bemyndigande att inleda förhandlingar om sammankoppling av Europeiska unionens utsläppshandelssystem med ett utsläppshandelssystem i Australien - Förhandlingsdirektiv - Särskild kommitté - Åsidosättande av artiklarna 13.2 FEU, 218.2 – 218.4 FEUF och 295 FEUF - Institutionell jämvikt))

(2015/C 311/02)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: G. Valero Jordana och F. Castillo de la Torre)

Part som har intervenerat till stöd för sökanden: Europaparlamentet (ombud: R. Passos och D. Warin)

Svarande: Europeiska unionens råd (ombud: K. Michoel, M. Moore och J.-P. Hix)

Parter som har intervenerat till stöd för svaranden: Republiken Tjeckien (ombud: M. Smolek, J. Vláčil och E. Ruffer), Konungariket Danmark (ombud: C. Thorning, L. Volck Madsen och U. Melgaard), Förbundsrepubliken Tyskland (ombud: T. Henze och B. Beutler), Republiken Frankrike (ombud: D. Colas, G. de Bergues, F. Fize och N. Rouam), Konungariket Nederländerna (ombud: M. Bulterman och M. de Ree), Republiken Polen (ombud: B. Majczyna), Konungariket Sverige (ombud: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, E. Karlsson, L. Swedenborg och C. Hagerman), Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland (ombud: E. Jenkinson och M. Holt, biträdda av J. Holmes och B. Kennelly, barristers)

Domslut

1) I avdelning A (Förfarandet för förhandlingarna) i bilagan till rådets beslut av den 13 maj 2013 om bemyndigande att inleda förhandlingar om sammankoppling av Europeiska unionens utsläppshandelssystem med ett utsläppshandelssystem i Australien, ska följande ogiltigförklaras: — den andra meningen i punkt 1 i nämnda avdelning A, i vilken det föreskrivs att ”Om det finns anledning härtill ska detaljerade förhandlingspositioner för unionen fastställas i den särskilda kommitté som anges i artikel 1.2 eller i rådet”, och — i punkt 3 i nämnda avdelning, orden ”fastställa förhandlingspositioner”.

2) Talan ogillas i övrigt.

3) Europeiska kommissionen och Europeiska unionens råd ska bära sina rättegångskostnader, inbegripet kostnader för det förfarande där domstolen meddelande beslut kommissionen/rådet (C-425/13, EU:C:2014:91).

4) Europaparlamentet samt Republiken Tjeckien, Konungariket Danmark, Förbundsrepubliken Tyskland, Republiken Frankrike, Konungariket Nederländerna, Republiken Polen, Konungariket Sverige och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland ska bära sina rättegångskostnader.

(1) EUT C 274, 21.9.2013.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 363/4

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 8 september 2015 – Philips Lighting Poland S.A., Philips Lighting BV mot Europarådet, Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd, GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt), Osram GmbH, Europeiska kommissionen

(Mål C-511/13 P) (1)

((Överklagande - Dumpning - Förordning (EG) nr 384/96 - Artiklarna 4.1, 5.4 och 9.1 - Förordning (EG) nr 1205/2007 - Import av integrerade elektroniska kompaktlysrör med ursprung i Kina, Vietnam, Pakistan eller Filippinerna - Skada för gemenskapsindustrin - Betydande del av den totala gemenskapsproduktionen av liknande produkter))

(2015/C 363/04)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Philips Lighting Poland S.A., Philips Lighting BV (ombud: L. Catrain González, advokat, E. Wright, barrister)

Övriga parter i målet: Europeiska unionens råd (ombud: S. Boelaert, biträdd av S. Gubel, avocat, och av O’Connor, solicitor), Hangzhou Duralamp Electronics Co. Ltd, GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt.), Osram GmbH (ombud: R. Bierwagen och C. Hipp, Rechtsanwälte), Europeiska kommissionen (ombud: L. Armati och J.-F. Brakeland)

Domslut

1) Överklagandet ogillas.

2) Philips Lighting Poland S.A. och Philips Lighting BV ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de rättegångskostnader som uppkommit för Europeiska unionens råd och Osram GmbH.

3) Europeiska kommissionen ska bära sina rättegångskostnader.

(1) EUT C 352, 30.11.2013.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 146/4

Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 12 mars 2015 (begäran om förhandsavgörande från High Court of Justice (Chancery Division) – Förenade kungariket) – Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd mot Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

(Mål C-577/13) (1)

((Begäran om förhandsavgörande - Humanläkemedel - Förordning (EG) nr 469/2009 - Artikel 3 - Tilläggsskydd - Villkor för erhållande av tilläggsskydd - Läkemedel som helt eller delvis innehåller samma aktiva ingrediens - Successivt saluförande - Kombination av aktiva ingredienser - Tidigare saluförande av en aktiv ingrediens i form av ett läkemedel med endast en aktiv ingrediens - Villkor för att erhålla flera tilläggsskydd på grundval av samma patent - Ändring av de aktiva ingredienserna i ett grundpatent))

(2015/C 146/04)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

High Court of Justice (Chancery Division)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd

Motpart: Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

Domslut

Artikel 3 a och c i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 469/2009 av den 6 maj 2009 om tilläggsskydd för läkemedel ska tolkas på så sätt att den bestämmelsen, i ett fall där ett grundpatent innehåller ett patentkrav avseende en produkt som innehåller en aktiv ingrediens som ensamt utgör föremålet för den uppfinning som täcks av detta patent, för vilken innehavaren av nämnda patent redan har beviljats ett tilläggsskydd, samt ett senare infogat patentkrav avseende en produkt som innehåller en kombination av nämnda aktiva ingrediens och ett annat ämne, utgör hinder för att patentinnehavaren beviljas ett andra tilläggsskydd avseende kombinationsprodukten.

(1) EUT C 31, 1.2.2014.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 118/2

Domstolens dom (första avdelningen) av den 12 februari 2015 (begäran om förhandsavgörande från Arbeidshof te Antwerpen – Belgien) – Theodora Hendrika Bouman mot Rijksdienst voor Pensioenen

(Mål C-114/13) (1)

((Begäran om förhandsavgörande - Social trygghet - Förordning (EEG) nr 1408/71 - Ålders- och efterlevandepension - Artikel 46a.3 c - Beviljande av förmåner - Nationella förbud mot sammanträffande av förmåner - Undantag - Begreppet ”frivillig försäkring eller frivillig fortsättningsförsäkring” - Nationell pension enligt ett obligatoriskt pensionssystem - Möjlighet att begära dispens från anslutning under en viss period - Räckvidden av ett intyg utfärdat av behörig myndighet i en annan medlemsstat - Förordning (EG) nr 574/72 - Artikel 47))

(2015/C 118/02)

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Arbeidshof te Antwerpen

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Theodora Hendrika Bouman

Motpart: Rijksdienst voor Pensioenen

Domslut

Artikel 46a.3 c i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpning av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, i ändrad och uppdaterad lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 118/97 av den 2 december 1996, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1992/2006 av den 18 december 2006, ska tolkas så, att den omfattar den del av förmånen som följer av en försäkringsperiod under vilken den berörda hade rätt att få dispens från anslutning till den obligatoriska försäkringen, för det fall en sådan anslutning, under perioden i fråga, påverkar storleken på den sociala trygghetsförmånen.

(1) EUT C 147, 25.5.2013.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 282/12

Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 12 juni 2014 (begäran om förhandsavgörande från Bundesgerichtshof – Tyskland) – Digibet Ltd ochGert Albers mot Westdeutsche Lotterie GmbH & Co. OHG

(Mål C-156/13) (1)

((Begäran om förhandsavgörande - Frihet att tillhandahålla tjänster - Artikel 56 FEUF - Hasardspel - Lagstiftning om förbud mot hasardspel via internet, som under en begränsad tid inte varit tillämplig i en federal enhet som ingår i en medlemsstat - Koherens - Proportionalitet))

2014/C 282/16

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesgerichtshof

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Digibet Ltd och Gert Albers

Motpart: Westdeutsche Lotterie GmbH & Co. OHG

Domslut

Artikel 56 FEUF ska tolkas så, att den inte utgör hinder mot ett gemensamt regelverk, som gäller i de flesta federala enheterna i en medlemsstat med federal uppbyggnad, och som i princip förbjuder att hasardspel anordnas och förmedlas via internet, samtidigt som en enda federal enhet under en begränsad period har behållit en mer liberal lagstiftning som har fortsatt att gälla parallellt med de övriga federala enheternas restriktiva regelverk. Detta gäller dock under förutsättning att ett sådant regelverk uppfyller de villkor om proportionalitet som slagits fast i domstolens praxis, vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att pröva.

(1) EUT C 189, 29.6.2013.