Vad gäller parternas agerande och uppkomsten av rättegångsfrågor under förfarandet i målet har den tid som förflöt mellan avslutningen av det skriftliga förfarandet och inledandet av den muntliga delen av förfarandet inte på något sätt påverkats av ett sådant agerande eller av uppkomsten av sådana frågor.

Vad gäller tvistens komplexitet, är mål som avser kommissionens tillämpning av konkurrensrätten mer komplexa än andra typer av mål, bland annat med hänsyn till omfattningen av det angripna beslutet och av handlingarna i ärendet och av nödvändigheten av att göra en detaljerad bedömning av talrika och invecklade faktiska omständigheter som ofta är utsträckta i tid och rum. En period på 15 månader från det att det skriftliga förfarandet i avslutas samband med ingivandet av dupliken till dess att den muntliga delen av förfarandet inleds är således i princip skälig vid handläggningen av mål som avser tillämpningen av konkurrenslagstiftningen. Det är vidare i princip nödvändigt att handlägga de mål i vilka talan väckts mot samma beslut som antagits av kommissionen med tillämpning av unionens konkurrenslagstiftning parallellt, även när målen inte har förenats. Den parallella handläggningen motiveras bland annat av att målen är konnexa och av behovet av att säkerställa en konsekvent bedömning av dessa och att ge ett konsekvent svar. Den parallella handläggningen av mål som är konnexa kan följaktligen motivera en förlängning med ytterligare en månad för varje konnext mål av perioden från det att det skriftliga förfarandet avslutas till dess att den muntliga delen av förfarandet inleds. Slutligen motiverar inte komplexiteten vad gäller de faktiska och de rättsliga omständigheterna och förfarandet i målet längre handläggningstider i förevarande fall. Det ska i detta avseende bland annat påpekas att förfarandet under tidsperioden mellan avslutningen av det skriftliga förfarandet och inledandet av den muntliga delen av förfarandet varken avbröts eller försenades av att tribunalen vidtog någon som helst form av åtgärd för processledning.

Under den period som förflöt mellan avslutningen av det skriftliga förfarandet i samband med att kommissionen ingav dupliken och inledandet av den muntliga delen av förfarandet sammanfattade tribunalen bland annat parternas argument, förberedde målen för avgörande, gjorde en faktisk och en rättslig bedömning av tvisterna och förberedde det muntliga förfarandet. Tidsåtgången för detta beror framför allt på tvistens komplexitet och på parternas uppträdande och uppkomsten av rättegångsfrågor under förfarandet.

Härav följer att det finns ett tillräckligt direkt orsakssamband mellan dels överskridandet av den rimliga fristen för dom, dels den skada som sökanden lidit innan dom meddelades i det berörda målet, som består i betalning av de kostnader som uppstått i samband med ställande av bankgarantier under den period som motsvarar överskridandet av den rimliga fristen. Betalningen av de kostnader som uppstod i samband med ställandet av bankgarantier efter det att domen meddelades, har härvidlag inte ett tillräckligt direkt orsakssamband med överskridandet, eftersom betalningen av sådana kostnader är ett resultat av sökandens personliga och självständiga val efter nämnda överskridande att inte betala böter, att inte ansöka om uppskov med verkställigheten av det omtvistade beslutet beslut och att överklaga ovannämnda dom.

Det framgår av unionsdomstolarnas förfaranderegler, särskilt artikel 21 i domstolens stadga och artikel 44.1 i tribunalens rättegångsregler, att parterna i princip avgör och begränsar tvisten och att unionsdomstolarna inte får döma utöver vad som har yrkats av parterna (ultra petita). Tribunalen kan således inte frångå sökandens begäran och besluta ex officio att ersätta en skada som orsakats under en period som tidsmässigt skiljer sig från den under vilken sökanden påstår sig ha lidit skada.

(se punkterna 103 och 104)